Справа № 826/6233/15
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6233/15 Головуючий у І інстанції: Аблов Є.В,
судді Добрянська Я.І., Кобилянський К.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Ганечко О.М., Коротких А.Ю.,

за участю секретаря - Грабовської Т.О.,

за участю:

позивачів: - ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

представника відповідача: - Залевського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2, ОСОБА_1, Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві з участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), в якому просили:

1) визнати протиправним Рішення комісії Національного банку України №906 від 23.11.2012 р., яке прийнято із запізненням на два місяця після виведення активів з публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк Таврика» або Банк) з метою штучного доведення ПАТ «Банк Таврика» до неплатоспроможності та прийнято із порушенням вимог постанови Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (далі - Положення № 516) без документального підтвердження невиконання вимог вкладників банком з посиланням тільки на інформацію отриману від головного бухгалтера банку станом на 13 год. 00 хв. 23.11.2012 р. при відсутності довідки Національного банку України про результати позапланової перевірки ПАТ «Банк Таврика» комісією Національного банку України, при наявності достатнього обов`язкового резерву коштів банку в Національному банку України;

2) визнати протиправною Постанову Правління Національного банку України №548 від 20.12.2012 р. «Про віднесення ПАТ «Банк Таврика» до категорії неплатоспроможних», як таку, що не відповідає дійсності при достатності обов`язкового резерву коштів банку в Національному банку України;

3) визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України при виявленні фактів: незаконного списання з кореспондентського рахунку ПАТ «Банк Таврика» під час інспекційної перевірки комісією Національного банку України 211837,9 тис. грн. на користь Австрійського банку MEINL BANK AG; недостатності для покриття кредитних ризиків застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» вартістю 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. під надані кредити 29 позичальникам-акціонерам та пов`язаних з ними особам, загальна заборгованість яких становить 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; незаконної підміни матеріальної застави позичальників кредитів в банку в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. акціями Київського ювелірного заводу із занадто завищеною експертною ціною;

4) визнати протиправною введення тимчасового адміністратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ПАТ «Банк Таврика» з 21.12.2012 р. та незаконного набуття права розпоряджатися депозитними вкладами позивачів;

5) визнати протиправним звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Національного банку України про відкликання ліцензії у ПАТ «Банк Таврика» при наявності достатніх застав майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. та цінних паперів Київського ювелірного заводу в розмірі 67% акцій від статутного капіталу Київського ювелірного заводу;

6) визнати протиправними дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» через не звернення з грудня 2012 року до серпня 2013 року до правоохоронних органів про притягнення до цивільної та кримінальної відповідальності осіб винних в списанні 211 млн. 837,9 тис грн. на користь Австрійського банку; через не визнання договорів застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» нікчемними і не відновлення дебіторської заборгованості 29 позичальників кредитів-акціонерів ПАТ «Банк Таврика» в сумі 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; через невизнання договорів підміни матеріальної застави в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. цінними паперами Київського ювелірного заводу нікчемними та не відновлення дебіторської заборгованості позичальників кредитів в ПАТ «Банк Таврика»;

7) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_5 в сумі 2238920 грн. (з них: 1102,6 тис. грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 1136,32 тис. грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) відповідно до ст.41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);

8) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_4 в сумі 240925 грн. (з них: 119118 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 121807 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) відповідно до ст. ст.41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України;

9) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_2 в сумі 3223580,59 грн. (з них: 1289749,55 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України у та 1933831,04 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), а також відсотки за неповернутими валютними вкладами у розмірах 12 017,95 доларів США та 7560 євро відповідно до ст. 41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України;

10) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_1 в сумі 12144845,90 грн. (з них: 4136305,62 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 8008540,28 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), а також відсотки за неповернутими валютними вкладами у розмірі 124 159,88 доларів США відповідно до ст. 41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України.

У подальшому, позивачами було уточнено та конкретизовано позовні вимоги відповідно до поданих до суду заяв про уточнення (збільшення) позовних вимог, відповідно до текстів яких просять суд, окрім раніше заявлених позовних вимог:

- визнати порушення відповідачами ст.ст. 21, 22, 41 Конституції України в частині щодо прав, свобод й інтересів та протиправного позбавлення права власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на володіння, користування та розпоряджання власними коштами, що призвело до нанесення їм матеріальної шкоди через протиправні дії та бездіяльність Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - вимога № 11);

- викласти зміст 3-ої позовної вимоги у такій редакції: «визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України при виявленні фактів: не проведення щорічних інспекційних перевірок ПАТ «Банк «Таврика» (в порушення вимог ст.71 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), при наявності грубих порушень в ПАТ «Банк «Таврика» з боку пов`язаних осіб-акціонерів при наданні їм кредитів та масового виведення застав з ПАТ «Банк «Таврика» (в порушення вимог си.63 Закону України «Про банки і банківську діяльність»); незаконного списання з кореспондентського рахунку ПАТ «Банк Таврика» під час інспекційної перевірки комісією Національного банку України 211 837,9 тис. грн. на користь Австрійського банку MEINL BANK AG; недостатності для покриття кредитних ризиків застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» вартістю 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. під надані кредити 29 позичальникам-акціонерам та пов`язаних з ними особам, загальна заборгованість яких становить 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; незаконної підміни матеріальної застави позичальників кредитів в банку в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. акціями Київського ювелірного заводу із занадто завищеною експертною ціною (у п`ять разів) під час проведення позапланової перевірки Нацбанком та не відображення цього факту в довідці Національного банку України за результатами позапланової перевірки ПАТ «Банк Таврика» Національним банком України, що призвело до позбавлення права власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і спричинило нанесення їм матеріальної шкоди через протиправні дії та бездіяльність Національного банку України».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національного банку України, що полягає у не проведенні Національним банком України планової інспекційної перевірки публічного акціонерного банку «Банк «Таврика» у межах 36 місяців починаючи з 01.05.2009 року, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем - Національним банком України також було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

01.03.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 7857, ОСОБА_10 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги.

01.03.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 7858, ОСОБА_11 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги.

14.08.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 27110, ОСОБА_12 подав заяву про приєднання до апеляційних скарг.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у задоволенні заяв ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про приєднання до апеляційної скарги - відмовлено.

В запереченні на апеляційну скаргу Національного банку України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що незважаючи на те, що Положенням про планування та порядок інспекційних перевірок, затверджених постановою Правління Національного банку України від 17.07.2001 р. № 276 (далі - Положення № 276) в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, не було визначено максимально допустимий строк протягом якого повинна бути проведена планова інспекційна перевірка, такий строк було встановлено іншим нормативно-правовим актом Національного банку України - Положенням про порядок організації та проведення перевірок з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму від 20.06.2011 № 197 р. (далі - Положення № 197).

В запереченнях на апеляційну скаргу Національного банку України, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернули увагу на те, що навіть після набранням чинності відповідного пункту Положення № 276 з 10 січня 2012 року Національний банк України не виконував прийняті ним норми щодо обов`язковості проведення планових інспекційних перевірок не рідше ніж одного разу на 36 місяців.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення, зокрема у разі неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При цьому, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч.2 ст.317 КАС України).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що інспекційна планова перевірка банку проведена уповноваженими особами відповідача за період більший ніж за 36 місяців, а тому відповідачем - Національним банком України допущено протиправну бездіяльність щодо порушення строків проведення інспекційної планової перевірки ПАТ «Банк «Таврика» не рідше одного разу на 36 місяців, при цьому, оцінка економічних аспектів діяльності банку та оцінка наявності чи відсутності ризиків в їх діяльності, є виключним повноваженням Національного банку України, а не суду. Крім того, шахрайські дії посадових осіб Банку, пов`язанні з виведенням матеріальної застави позичальників кредитів Банку шляхом заміни її на пакет акцій ПАТ «Київський ювелірний завод», оцінка якого була значно завищена, мають бути встановлені компетентним органом під час розслідування кримінальної справи. Оскаржувані рішення Національного банку України не підпадають під ознаки нормативно-правових актів, є актами індивідуальної дії за суб`єктним складом, правовідносинами, які регулюють, за періодом дії у часі, обсягом прав і обов`язків для суб`єктів регулювання, а тому не підлягають реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції частково необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, у позивачів були договірні взаємовідносини з акціонерним товариством «Банк «Таврика» згідно договорів банківського строкового вкладу (копії яких наявні у матеріалах справи), а саме:

- 16.01.2012 року між ПАТ «Банк «Таврика» (як банком) та ОСОБА_5 (як вкладником) укладено:

1) договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСГ (391) 9820, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 11.02.2013 р. суму вкладу у розмірі 11 500 грн.;

2) договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСД (391) 2331, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 11.02.2013 р. суму вкладу у розмірі 2 000 доларів США;

3) договір банківського строкового вкладу «Пенсійний» (366-550) № ПСГ (366) 2077, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 28.08.2013 р. суму вкладу у розмірі 247 000 грн.;

- 02.11.2012 року між ПАТ «Банк «Таврика» (як банком) та ОСОБА_4 (як вкладником) укладено договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК7995 % в кінці терміну, виплата через касу банку, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 01.02.2013 р. суму вкладу у розмірі 299 230 грн.;

- 10.10.2012 року між АТ «Банк «Таврика» (як банком) та ОСОБА_1 (як вкладником) укладено договори:

1) банківського строкового вкладу «Тавриці-21» № Т216862, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 12.10.2013 р. суму вкладу у розмірі 260 000 дол. США.;

2) банківського строкового вкладу «Тавриці -21» № Т216865, відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 12.10.2013 р. суму вкладу у розмірі 260 000 дол. США.;

- між АТ «Банк «Таврика» (як банком) та ОСОБА_2 (як вкладником) укладено договори:

1) банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК7859 % в кінці терміну, виплата через касу банку від 01.11.2012 р., відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 31.01.2013 р. суму вкладу у розмірі 45 500 грн.

2) банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСЄ (391) 774 від 10.01.2012 р., відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 04.02.2013 р. суму вкладу у розмірі 10 000,00 євро;

3) банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСД (391) 2164 від 05.01.2012 р., відповідно до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 05.07.2013 р. суму вкладу у розмірі 2 000 доларів США;

4) банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСГ (391) 8186 від 19.12.2011 р., до умов якого банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 21.06.2013 р. суму вкладу у розмірі 500,00 грн.

5) банківського строкового вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСД (391) 1613 від 06.12.2011 р., відповідно до умов якого, банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 08.01.2013 р. суму вкладу у розмірі 100,00 доларів США.

Своїми листами від 11.07.2013 року за №№ 5730/4, 1478/4, 0647/4 і № 0615/4 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Соловйова Н.А. повідомила: ОСОБА_5 про включення його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів як такої, що підлягає задоволенню, в сумі 1 102 672,59 грн.; ОСОБА_4 про включення його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів як такої, що підлягає задоволенню, в сумі 119 118,55 грн. згідно до 4 черговості; ОСОБА_1 про включення його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів як такої, що підлягає задоволенню, в сумі 4 136 305,62 грн. згідно до 4 черговості; ОСОБА_2 про включення його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів як такої, що підлягає задоволенню, в сумі 1 289 749,55 грн. згідно до 4 черговості.

Незважаючи на включення вимог позивачів до реєстру акцептованих вимог кредиторів, як вбачається із матеріалів справи, зазначені суми коштів позивачі просять стягнути за рахунок держави, в якості понесених ними матеріальних збитків через неправомірні дії та бездіяльність відповідача-1, у межах цього спору.

Розпорядженням Національного банку України від 22.11.2012 року №599-р «Про організацію позапланової інспекційної перевірки ПАТ «Банк «Таврика» Департаменту інспектування банків доручено організувати проведення з 22.11.2012 р. до 28.12.2012 р. позапланової перевірки банку за період діяльності з 01.05.2009 р. по 22.11.2012 р. з питань якості активів, достатності капіталу, ліквідності, менеджменту.

Перевіркою встановлено наявність критичної ситуації з керівництвом Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», а саме: звільнення Голови Правління без передання справ, звільнення члена спостережної ради (за сумісництвом начальник відділу кадрів); існування загрози значного відтоку залучених коштів, наявність незначних залишків коштів на коррахунку Банку в Національному банку України; загроза невиконання зобов`язань перед кредиторами та вкладниками з вини банку.

У зв`язку з чим Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України прийнято рішення від 23.11.2012 року №906 «Про зупинення здійснення окремих видів операцій публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», яким ПАТ «Банк «Таврика» зупинено у строк до 24.12.2012 року здійснення окремих видів операцій.

Зокрема, рішенням Комісії Національного банку України від 23.11.2012 року № 906 «Про зупинення здійснення окремих видів операцій Публічному акціонерному товариству «Банк «Таврика» зупинено Банку з дня прийняття рішення на термін до 24 грудня 2012 року здійснення таких видів операцій: залучення вкладів від фізичних осіб; використання для розрахунків прямих кореспондентських рахунків та проведення розрахунків здійснювати виключно через консолідований кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України; проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов`язаними особами; здійснення нових кредитних операцій, операції за діючими кредитними договорами здійснювати лише під забезпечення високоліквідною заставою (державні облігації України всіх випусків, боргові цінні папери, емітовані Національним банком України, облігації Державної іпотечної установи, розміщення яких здійснюється під гарантію Кабінету Міністрів України, надану відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік, гарантії Кабінету Міністрів України); погашення заборгованості, що виникла за кредитними операціями Банку не в грошовій формі; вивільнення отриманого Банком забезпечення за кредитними операціями до часу повного погашення позичальниками заборгованості, у разі необхідності приймати додаткове забезпечення; будь-яке відчуження будівель та споруд Банку без погодження з Національним банком України; надання не забезпечених гарантій, поручительств, авалів та інших зобов`язань; здійснення нових лізингових операцій; здійснення операцій з цінними паперами (крім операцій з цінними паперами, що рефінансуються Національним банком України), в тому числі, обмін; надання власникам/учасникам Банку, які прямо або опосередковано володіють п`ятьма і більше відсотками статутного капіталу Банку або права голосу придбаних акцій Банку (у тому числі пов`язаним особам банку), коштів у будь-якій формі (майно, будь-які операції з векселями, право уступки вимоги боргу, факторинг, гарантії, поруки за кредиторів банку тощо); здійснення випуску, достроковий викуп, погашення цінних паперів власного боргу, переведення в інші види зобов`язань; авансову виплату відсотків за депозитними договорами; виплату дивідендів акціонерам чи розподіл капіталу в будь-якій формі, крім спрямування коштів на збільшення статутного капіталу Банку та до резервного фонду; виплати бонусів, премій та інших додаткових матеріальних винагород керівництву Банку та виділення коштів на спонсорство, доброчинність та фінансову допомогу; викуп власних акцій (часток, паїв) в акціонерів, учасників Банку, за винятком випадків, передбачених законом; збільшення обсягів капітальних інвестицій та нематеріальних активів; здійснення витрат на консультаційні послуги фінансового характеру; відкриття нових філій та відділень; повернення коштів інсайдерам.

Також, постановою Правління Національного банку України від 20.12.2012 року № 548 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до категорії неплатоспроможних» за результатами аналізу даних статистичної звітності, що подається АТ «Банк «Таврика» до Національного банку України, установлено, що в АТ «Банк «Таврика» немає коштів для виконання своїх зобов`язань перед вкладниками і кредиторами та його діяльність не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно-правових актів Національного банку України, а тому постановлено: ПАТ «Банк «Таврика» віднести до категорії неплатоспроможних. Вказана постанова Правління Національного банку України була доведена до відома Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вказаних вище рішень Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.12.2012 року прийнято рішення №33 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду Соловйової Наталії Анатоліївни на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «Таврика». Згідно із зазначеним рішенням відповідача-2 протягом дії тимчасової адміністрації вкладники публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії договорів яких закінчився, та за договорами банківського рахунку в розмірах вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, але не більше 200 000 гривень.

У подальшому, за наслідками розгляду пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», Національним банком України прийнято постанову від 20.03.2013 року №97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика».

Як вбачається із матеріалів справи та наголошується позивачами, внаслідок неналежного банківського нагляду за діяльністю ПАТ «Банк «Таврика» та не здійснення захисту Національним банком України прав вкладників Банку, порушуються їх майнові права, зокрема, право володіти, розпоряджатися та користуватися власними вкладами у ПАТ «Банк «Таврика», оскільки позивачі не мали можливості отримувати банківські строкові вклади у повному розмірі, з огляду на те, що Національним банком України штучно зроблено умови, за якими ПАТ «Банк «Таврика» не змогло працювати у звичайному режимі, у зв`язку з чим, позивачі звернулись із вказаними позовами до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовою підставою діяльності Національного банку України у сфері банківського регулювання та нагляду є Закон України «Про Національний банк України» (далі - Закон про НБУ) та Закон України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон про банки).

Відповідно до ст.2 Закону про НБУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Основною функцією Національного банку України, згідно зі ст.6 Закону про НБУ, є забезпечення стабільності грошової одиниці України, а однією з інших функцій, передбачених ст.7 цього ж Закону, є здійснення банківського регулювання та нагляду на індивідуальній та консолідованій основі.

Відповідно до ст.55 Закону про НБУ головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк України здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Національний банк України здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку (абз.5 ст.1 Закону про НБУ).

Метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках (ч.ч.1,2,9 ст.67 Закону про банки).

Наглядова діяльність Національного банку України охоплює всі банки, їх відокремлені підрозділи, афілійованих та споріднених осіб банків, банківські групи, учасників банківських груп на території України та за кордоном, установи іноземних банків в Україні, а також інших юридичних та фізичних осіб у частині дотримання вимог цього Закону щодо здійснення банківської діяльності.

Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Відповідно до ст.2 Закону про банки інспекційна перевірка банку - форма здійснення банківського нагляду уповноваженими Національним банком України особами безпосередньо у банку.

Згідно зі ст.71 Закону про банки, кожний банк є об`єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов`язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Процес планування та проведення інспектування службою банківського нагляду та уповноваженими Національним банком України особами банків, філій іноземних банків та інших осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку врегульовано Положенням про планування та порядок проведення інспекційних перевірок, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 17.07.2011 року № 276 (далі - Положення № 276).

Колегія судді звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваному апелянтами рішенні зазначив, що пунктом 1.11 Положення № 276 встановлено, що планова перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки. Перша планова інспекційна перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не раніше ніж через 12 місяців з дня отримання ним банківської ліцензії.

Згідно із п. 1.6 Положення № 276 датою, з якої починається відлік річного строку для визначення початку наступної планової інспекційної перевірки, є дата закінчення попередньої планової інспекційної перевірки, що зазначена в посвідченні на право проведення цієї перевірки. Період інспектування, який вже підлягав перевірці, не включається до періоду наступної перевірки з питань, що були охоплені попередньою перевіркою.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному апелянтами рішенні зазначив про те, що документальні докази проведення планового інспектування ПАТ «Банк «Таврика» в межах 36 місяців, починаючи з 01.05.2009 року до проведення позапланової інспекційної перевірки Банку на підставі розпорядження Національного банку України від 22.11.2012 року № 599-р (тобто до 22.11.2012 року), учасниками справи пред`явлені не були.

Із матеріалів справи, а саме фотокопії доповідної записки заступника директора Генерального департаменту - директора Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду Мироненко О.М. від 22.11.2012 року № 17-308/18364, адресована заступнику Голови Національного банку України Соркіну І.В., вбачається, що остання інспекційна перевірка ПАТ «Банк «Таврика» проводилася станом на 01.05.2009 року з окремих напрямків діяльності.

З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність щодо порушення строків проведення інспекційної планової перевірки ПАТ «Банк «Таврика» не рідше одного разу на 36 місяців, а тому вказана позовна вимога була задоволена (позовна вимога № 3).

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції таким, що зроблений із неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин, а саме проведення останньої планової перевірки ПАТ «Банк «Таврика» - 01.05.2009 року, діяла редакція Положення № 276, в змісті якої був відсутній строк, не рідше якого повинна бути проведена планова інспекційна перевірка банку.

Норма п.1.11 Положення № 276 в такій редакції: «планова інспекційна перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки» була введена Правлінням Національного банку України постановою від 13.10.2011 року № 366, якою Положення № 276 викладено в новій редакції.

Відповідно до п.4 Постанови Правління Національного банку України від 13.10.2011 р. № 366 вона набирає чинності з дня офіційного опублікування. Офіційне опублікування вказаної постанови Правління Національного банку України здійснено 10.01.2012 року в журналі «Офіційний вісник України» № 102 (ст.44).

Отже, колегія суддів встановила, що вимога проведення планових інспекційних перевірок банку не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки набрала чинності 10 січня 2012 року, а тому не може бути застосована в межах спірних правовідносин.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність щодо порушення строків проведення інспекційної планової перевірки ПАТ «Банк «Таврика» не рідше одного разу на 36 місяців.

Відповідно до ст.71 Закону про банки Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обгрунтованих підстав. Таке рішення має бути підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою.

Підстави для проведення позапланової інспекційної перевірки та форма рішення Національний банк з цього питання визначені Положенням № 276.

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Національного банку України від 22.11.2012 р. №599-р (далі - розпорядження на перевірку) з метою забезпечення контролю за дотриманням Банком вимог банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України було доручено: організувати з 22.11.2012 р. по 28.12.2012 р. (включно) позапланову інспекційну перевірку ПАТ «Банк «Таврика» за період діяльності з 01.05.2009 р. по 22.11.2012 р. з питань якості активів, достатності капіталу, ліквідності, менеджменту у зв`язку з наявністю фактів, які можуть свідчити про проведення Банком ризикових операцій, що загрожують інтересам вкладників або інших кредиторів Банку; повідомити Генеральний департамент банківського нагляду про результати перевірки; визначено перелік працівників НБУ для проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вчинені відповідачем-1 дії, у зв`язку з призначенням інспекційної перевірки Банку, відповідають функціям та повноваженням Національного банку України, та характеризуються як активна поведінка суб`єкта владних повноважень у сфері наглядової діяльності, що спрямована на забезпечення дотримання ПАТ «Банк «Таврика» вимог законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

За наслідками проведення Національним банком України інспекційної перевірки ПАТ «Банк «Таврика» у період з 22.11.2012 р. по 28.12.2012 р. була складена довідка від 28.12.2012 року.

У довідці Національного банку України від 28.12.2012 року на тему «Оцінка якості активів, достатності капіталу, ліквідності, менеджменту» детально викладені економічні аспекти та оцінка діяльності банку. Інспектування здійснювалося за період з 01.05.2009 р. по 01.11.2011 р.

У висновках довідки зазначається, що постановою Правління Національного банку України від 20.12.2012 року № 548 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, оскільки протягом 10 робочих днів поспіль (з 05.12.2012 р. по 18.12.2012 р.) частка невиконаних з вини Банку платежів перевищувала 10 % від загальних зобов`язань.

Як вбачається зі змісту довідки, до основних висновків за вказаною довідкою належить: некерована ситуація, що сталася з керівництвом банку (звільнився голова правління, начальник відділу кадрів - член спостережної ради, протягом наступних днів подали заяву на звільнення більше 30 працівників банку, у т.ч. начальник казначейства, служби безпеки, сектору по обслуговуванню фізичних осіб, начальник управління ризиками та планування, заступник начальника управління кредитних операцій); масове звільнення та поява негативної інформації у засобах масової інформації сприяло значному відтоку коштів за зверненнями вкладників-фізичних осіб, в основному, щодо дострокового повернення коштів (за 22.11.2012 р. - 23.11.2012 р. повернуто через касу головного офісу фізичним особам у валюті кошти в еквіваленті 61 309 700 грн., у гривнях - 31 653 200 грн.; загальна сума коштів, повернених інсайдерам банку становить 12 832 500 грн. (з них заступнику голови правління - 11 427 000 грн.; акціонеру - 8 167 700 грн.).

У Довідці перевірки також зазначається, що як наслідок, починаючи з 23.11.2012 р. Банк неспроможний виконувати зобов`язання перед вкладниками та кредиторами. За результатами інспектування встановлено, що кредитна діяльність Банку спрямована на задоволення потреб акціонерів та пов`язаних з ними осіб, основним видом діяльності яких є будівництво та операції з нерухомістю, їх заборгованість станом на 01.11.2012 р. становить 96,55% кредитних вкладень або 851,49% капіталу 1 рівня. Якість активів Банку за результатами інспектування визнано незадовільною, оскільки частка негативно класифікованих активів становить 45,79 %, негативно класифікованих кредитів - 69,66 %.

Крім того, у довідці наводяться інші економічні аспекти діяльності банку, що призвели до виникнення кризової ситуації. Зокрема, як зазначено в довідці, 27.11.2012 року відбулося списання коштів, розміщених на кореспондентському рахунку, відкритому у MEINL BANK AG (Австрія) на загальну суму 26 502,9 тис. доларів США (в еквіваленті 211 837,9 тис. грн. або 5,34% загальних активів). За даними діючого керівництва банк не володів договорами та іншою документацією, на підставі яких було вчинено списання. Підписантом з боку Банку за документами (копії яких надано на зап. Банку) з MEINL BANK AG є ОСОБА_20 , який на той час (22.12.2011 р.) виконував обов`язки Голови Правління банку. Висновки про нелегітимність повноважень ОСОБА_20 як Голови Правління ПАТ «Банк «Таврика», сумніви щодо підписаних ним документів на вказаній посаді, у зв`язку з непогодженням його кандидатури у встановленому Статутом Банку порядку Національним банком України, наведені у довідці від 28.12.2012 року.

Колегія суддів зазначає про те, що в довідці перевірки банку від 28.12.2012 року наведено основні економічні аспекти його діяльності, що призвели до виникнення кризової ситуації.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку економічним аспектам діяльності банку та не здійснює переоцінку висновків Національного банку України щодо економічних аспектів діяльності банків, наявності ризиків в їх діяльності, що є повноваженням відповідача-1 відповідно до вимог ст.19 Конституції України, Закону про НБУ, Закону про банки.

Відповідно до п.п. 7, 12, 13 ч. 1 ст.73 Закону про банки, у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до ст.66 цього Закону або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій; віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року № 346 (далі - Положення № 346), визначено, що рішення про зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі приймає Комісія Національного банку.

Заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення Комісії Національного банку України від 23.11.2012 року №906 «Про зупинення здійснення окремих видів операцій публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі - Рішення Комісії № 906) мотивовано тим, що позаплановою перевіркою Банку з питань якості активів достатності капіталу, ліквідності, менеджменту, яка проводилась з 22.11.2012 р. відповідно до розпорядження від 22.11.2012 р. №599-р встановлено наявність критичної ситуації з керівництвом ПАТ «Банк «Таврика» (а саме, звільнення Голови Правління без передавання справ, звільнення члена спостережної ради - за сумісництвом начальника відділу кадрів), існування загрози значного відтоку залучених коштів, наявність незначних залишків коштів на коррахунку Банку в Національному банку України, загроза невиконання зобов`язань перед кредиторами та вкладниками з вини банку. Даним рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банк України ПАТ «Банк «Таврика» зупинено у строк до 24.12.2012 року здійснення окремих видів операцій.

У постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014 року у справі №826/502/14 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 до Національного банку України, третя особа - ПАТ «Банк «Таврика» про визнання неправомірними дій, стягнення шкоди, предметом дослідження якого, зокрема, було правомірність рішення Комісії Національного банку України від 23.11.2012 року № 906 з інших правових підстав, наведені відомості про наявність доповідної записки від 23.11.2012 р. № 42-104/18547, складеної фахівцями Департаменту інспектування банків відповідно до розпорядження №599-р від 22.11.2012 р. У доповідній записці на адресу Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків НБУ зазначено про критичну ситуацію, що склалася з керівництвом Банку, про що зазначено судом вище. Вказується на незначний залишок коштів на кореспондентському рахунку в НБУ - 780,5 тис. грн., зазначено про загрозу значного відтоку коштів; на отримання протягом 22.11.2012 р. по 23.11.2012 р. 38 заяв про дострокове повернення коштів у розмірах 416 тис.грн., 48 тис.доларів США та 8,5 тис.євро. У доповідній, крім іншого, також зазначається про існування загрози невиконання зобов`язань у значних сумах перед кредиторами та вкладниками з вини Банку із визначенням розмірів прострочених виконанням зобов`язань.

В матеріалах справи міститься доповідна записка від 22.11.2012 року № 11-308/18364, адресована заступнику Голови Національного банку України про позапланову інспекційну перевірку АТ «Банк «Таврика», за даними якої, аналіз показників діяльності Банку свідчить про погіршення його фінансового стану, зменшення розміру регулятивного капіталу, нормативів капіталу банку, зниження рівня ліквідності, та як наслідок рекомендовано провести позапланову інспекційну перевірку Банку.

Рішення Комісії № 906 прийнято з посиланням на ст.73 Закону про банки, п. 1.3. глави 1 розділу 1, п. 3.1. глави 3 розділу 1, р. 7 глави 2 Положення № 346, п. 3.30. Положення про Комісію Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків і Комісію з питань нагляду та регулювання діяльності банків при територіальному управлінню НБУ, затвердженого постановою Правління НБУ від 26.10.2007 року № 395.

Відповідно до Положення № 346 факт здійснення банком ризикової діяльності установлює Правління Національного банку України або Комітет з питань нагляду.

Національний банк України має право зробити висновок про здійснення банком ризикової діяльності на підставі результатів аналізу звітності банку, за результатами банківського нагляду, перевірок дотримання банками вимог валютного законодавства або законодавства з питань фінансового моніторингу.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення Національного банку України від 23.11.2012 року №906 «Про зупинення здійснення окремих видів операцій публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі - Рішення про зупинення) та постанова Правління Національного банку України від 20.12.2012 р. № 548 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» до категорії неплатоспроможних» (далі - Постанова про неплатоспроможність) не суперечить нормам Закону України «Про банки та банківську діяльність» та прийнято відповідно до вимог Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 р. № 346, а також прийняті відповідачем-1 відповідно до діючого законодавства України та без перевищення наданих йому законом повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно із розпорядженням Національного банку України від 22.11.2012 р. №599-р призначено в період з 22.11.2012 року по 28.12.2012 року (включно) інспекційну перевірку публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» за період діяльності з 01.05.2009 р. по 22.11.2012 р. з питань якості активів, достатності капіталу, ліквідності, менеджменту.

Перевірка розпочалась 22.11.2012 року, у зв`язку з отриманням інформації про критичну ситуацію із ПАТ «Банк «Таврика» і рішенням Національного банку України від 23.11.2012 р. №906 було зупинення здійснення окремих видів операцій публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика».

Зі змісту довідки перевірки від 28.12.2012 р. вбачається, що до початку проведення позапланової інспекційної перевірки Національний банк України не володів інформацією про протокол засідання Правління публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» від 04.09.2012 року №ПР/04/09/2012/09 та протокол засідання Наглядової ради правління публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» від 05.09.2012 р. №НР/05/09/2012/06, що оформлені за результатами прийнятих рішень про виведення із забезпечення об`єктів нерухомості та заміною їх акціями ПАТ «Київський ювелірний завод».

При цьому, наявність/відсутність шахрайських дій посадових осіб Банку, пов`язаних із виведенням матеріальної застави позичальників кредитів Банку шляхом заміни її на пакет акцій ПАТ «Київський ювелірний завод», оцінка якого була значно завищена, може бути встановлена відповідним органом досудового розслідування в межах кримінального провадження за правилами кримінального процесуального законодавства України.

Як вбачається із змісту Рішення про зупинення, банківські операції з видачі депозитів за договорами банківського вкладу не зупинялась. У зв`язку з цим дії Банку по незадоволенню письмових заяв про дострокове закриття договорів банківського вкладу та/або виплати коштів за такими договорами та рішення Банку свідчать не про протиправність Рішення про зупинення, а про його неправильне трактування Банком, а дії - вчинені (прийняті) не відповідачем-1, а безпосередньо Банком.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що протиправність Положення № 516 не знайшла свого документального підтвердження.

Як вбачається зі змісту Постанови про неплатоспроможність, вона прийнята за результатами аналізу статистичної звітності публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», враховуючи невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов`язань перед вкладниками.

Постанова про неплатоспроможність приймалась в робочому порядку шляхом погодження проекту документу членами Правління Національного банку України згідно пункту 6.2.24 Регламенту Правління Національного банку України, затвердженого постановою Правління від 12.04.2012 року №144 (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до вимог ст.76 Закону про банки, Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Прийняття вказаного вище рішення та оцінка відповідних матеріалів, які можуть слугувати для його прийняття, належить до повноважень Національного банку України.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо протиправності постанови про неплатоспроможність, у зв`язку з невідповідністю її дійсним обставинам про достатність обов`язкового резерву коштів банку в Національному банку України.

Відповідно до ст. 56 Закону про НБУ, Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Вимогами Положення про державну реєстрацію нормативних актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. № 731 (далі - Положення про державну реєстрацію) передбачено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер та прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться.

Пунктом 5 Положення про державну реєстрацію зазначено перелік актів, які не подаються на державну реєстрацію.

З огляду на висновки, зроблені у рішенні Конституційного Суду України у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту 3 розділу ІУ Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України) від 23.06.1997 р. № 2-зп, справа №3/35-313), а також враховуючи зміст оскаржуваних рішень Національного банку України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказані акти не підпадають під ознаки нормативно-правових актів, є актами індивідуальної дії за суб`єктним складом, правовідносинами, які регулюють, за періодом дії у часі, обсягом прав і обов`язків для суб`єктів регулювання, а тому не підлягають реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Беручи до уваги листи Міністерства юстиції України від 11.07.2014 року №3395 та від 03.07.2013 року № ш-9505/10.1, на переконання колегії суддів, Рішення про зупинення та Постанова про неплатоспроможність не є нормативно-правовими актами і є актами індивідуальної дії за суб`єктним складом і мають бути доведені до особи, відносно якої вони винесені, що і було зроблено відповідачем-1.

Відповідно до ст.ст.3, 4, 26, 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон про систему гарантування) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов`язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" та "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системоутворюючих банків - шість місяців. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Матеріалами справи підтверджується, що 20.12.2012 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Постанови про неплатоспроможність прийнято рішення № 33 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Таврика». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації призначено начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Н.А. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 21.12.2012 року по 20.03.2013 року.

Відповідно до вимог ч.1-4 ст.44 Закону про систему гарантування Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом про банки.

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Враховуючи факт закінчення строку тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Таврика», введеної рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.12.2012 р. № 33, та доведений в ході розгляду даної справи факт правомірності дій Фонду із запровадження тимчасової адміністрації в Банку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях відповідача-1 та відповідача-2 ознак протиправності.

Згідно зі ст.ст.37,38 Закону про систему гарантування (в редакціях чинних протягом періоду з грудня 2012 року по серпень 2013 року) уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Також, уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв: 1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій; 2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов; 3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів; 4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку; 5) договори (правочини) з пов`язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку; 6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

Договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.

Уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.36 Закону про систему гарантування з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом одного дня після призначення уповноваженої особи Фонду керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

В подальшому, згідно з ч. 1 ст. 46 Закону, уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Враховуючи вищевикладені вимоги Закону про систему гарантування, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у діях відповідача-2 ознак протиправності.

Відповідно до ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Обов`язковою умовою застосування названої статті є завдання посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування шкоди при здійсненні нею своїх владних повноважень.

Тобто має бути причинно-наслідковий зв`язок, який зумовлюється тим, що завдана шкода є наслідком протиправного діяння державного органу в публічно-правовому спорі.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, вони не містять доказів прямого причинного зв`язку між встановленими під час судового розгляду справи недоліками в роботі Національного банку України і наслідком невиконання ПАТ «Банк «Таврика» своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Надані апелянтами розрахунки завданої шкоди, яка на їх переконання має відшкодовуватися за рахунок держави, пов`язані із включенням вказаних осіб до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Таврика», а тому не стосуються зобов`язань, які виникають у зв`язку із застосуванням ст.1174 Цивільного кодексу України.

Так, у матеріалах справи містяться копії листів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Соловйової Н.А. від 11.07.2013 року за №№ 5730/4, 1478/4, 0647/4 і № 0615/4, які підтверджують факти включення вимоги позивачів у відповідних сумах (а саме: на користь ОСОБА_5 - 1 102 672,59 грн., ОСОБА_4 - 119 118,55 грн., ОСОБА_1 - 4 136 305,62 грн., ОСОБА_2 - 1 289 749,55 грн.) до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Таврика».

Такі вимоги кредиторів мають бути погашені протягом процедури ліквідації банку у встановленому Законом порядку.

Зокрема, ч. 4 і 5 ст.52 Закону про систему гарантування вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Вимоги, не задоволені за недостатністю майна банку, вважаються погашеними.

В матеріалах справи наявна копія листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» Соловйової Н.А. від 09.11.2013 року № 11-02/1406/1 з відомостями про виплату ОСОБА_2 через уповноважений банк АТ «Імексбанк» гарантованої Фондом суми коштів у розмірі 200 000 грн.

Документальні докази звернення решти позивачів до Фонду та/або уповноваженої особи Фонду із заявами про виплату відшкодувань за вкладами в межах гарантованої суми коштів у розмірі 200 000 грн., та отримання ними відповідей про незадоволення таких заяв у матеріалах справи відсутні, що в свою чергу спростовує доводи апеляційних скарг в цій частині.

Відповідно до інформації, розміщеної 28.11.2018 року на офіційної сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припинено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» як юридичної особи, а тому ліквідація банку вважається завершеною.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянтів стосовно необхідності визнання порушення відповідачами ст.ст.21, 22 Конституції України в частині прав, свобод й інтересів та протиправного позбавлення права власності апелянтів на володіння, користування та розпоряджання власними коштами, що призвело до нанесення їм матеріальної шкоди через протиправні дії та бездіяльність Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки позовні вимоги заявлені у неналежний спосіб, фактично є похідними від решти позовних вимог, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, але неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним: апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення, апеляційну скаргу Національного банку України - задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Національного банку України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Таврика» Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Ганечко

А.Ю.Коротких

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2019 року.