Справа № 344/5181/19
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5181/19
Провадження № 2-а/344/381/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області

про скасування постанови у справі про

адміністративне правопорушення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_1 (надалі - також «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області (надалі - також «Відповідач») про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 623204 від 15 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 623204 від 15 березня 2019 року прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Як зазначив в судовому засіданні Позивач, судом м. Івано-Франківська його, ОСОБА_1 , як громадянина України, не позбавляли права керування транспортним засобом. Крім того, працівники патрульної поліції, зупинивши транспортний засіб, не роз`яснили причини такої зупинки.

Представники Відповідача - УПП в Івано-Франківській області, - в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості.

Зокрема, заперечуючи проти позову, представник Відповідача покликався на те, що оскільки Позивач вчинив порушення Правил дорожнього руху в частині відсутності права керування транспортним засобом, Позивача було у встановленому чинним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, представником Відповідача надано суду документи на підтвердження факту неодноразового позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом за рішеннями судів, а також стверджували про зміну у встановленому порядку Позивачем прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ».

Розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши пояснення Позивача, представників Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до п.п. а, б, ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Згідно з частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - також «КУпАП») керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

15 березня 2019 року інспектором роти №2 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Михайлина Русланом Вікторовичем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 623204, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР НК № 623204 від 15 березня 2019 року Лемчик О.В. вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - Відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №623204 від 15 березня 2019 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , 15 березня 2019 року о 19 год. 00 хв. м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 99, керував ТЗ, не маючи права керування, а саме будучи позбавленим права керування рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.12.2017 р., чим порушив п. 2.1.а ПДР.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Так, Суд звертає увагу на те, що в поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні Позивач не спростував за допомогою належних засобів доказування факту відсутності в нього станом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови посвідчення на право керування транспортним засобом, оскільки покликався на процедурні порушення при розгляді справи та відсутність підстав для зупинки транспортного засобу.

В той же час, в судовому засіданні Позивач не заперечив та не спростував факту відсутності у нього посвідчення на право керування транспортним засобом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 15 березня 2019 року.

В судовому засіданні Позивачем надано суду копію посвідчення водія НОМЕР_2 , яке видано 30.03.2019 року, тобто пізніше в часті, аніж день винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, Судом встановлено, що позивачем за даним адміністративним позовом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у встановленому законом порядку відмовився від ідентифікаційного номеру.

Вказаний громадянин скористався правом на зміну прізвища (актовий запис про зміну імені №155 від 07.12.2018 року, складений Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області), оскільки раніше його прізвище було ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено та підтверджено особисто Позивачем в судовому засіданні, що в даному випадку мова йде про одного і того ж громадянина України, оскільки всі ідентифікуючі дані (ім`я та по-батькові, дата та рік народження) ОСОБА_1 та ОСОБА_1 співпадають.

В матеріалах справи містяться судові рішення, зі змісту яких вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності шляхом, зокрема, позбавлення права керування транспортним засобом.

Так, Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року у справі №348/1679/15-п (набрала законної сили 06 жовтня 2015 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2017 року у справі №344/693/17 (набрала законної сили 31 березня 2017 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року у справі №344/2379/17 (набрала законної сили 23 травня 2017 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2017 року у справі №344/11558/17 (набрала законної сили 24 жовтня 2017 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 20400,00 грн. штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2017 року у справі №344/13376/17 (набрала законної сили 31 жовтня 2017 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року у справі №344/15471/17 (набрала законної сили 02 січня 2018 року) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 31 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років з оплатним вилученням транспортного засобу марки Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_3 .

Відтак, на підставі останнього судового рішення (Постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року у справі №344/15471/17), яке набрало законної сили, ОСОБА_1 було, зокрема, позбавлено права керування транспортними засобами на строк десять років.

Доказів на підтвердження того, що вказану постанову суду було скасовано у встановленому процесуальним законом порядку суду не надано.

За таких обставин, Суд вважає, що зміна прізвища особи-правопорушника, якого притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом позбавлення права керування транспортним засобом строком на 10 років, не може бути підставою для видачі йому посвідчення водія до закінчення такого 10-річного строку (за умови чинності відповідного рішення суду).

Крім того, зміна імені чи прізвища особи відповідно до чинного законодавства не припиняє існуючих прав та обов`язків такої особи, а надане законом право на зміну імені не може використовуватися особою з метою невиконання обов`язків такою особою, в тому числі невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, Судом встановлено, що станом на 15 березня 2019 року (на день винесення оскаржуваної постанови) була чинною Постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року у справі №344/15471/17 (набрала законної сили 02.01.2018 року), якою ОСОБА_1 (який в подальшому змінив прізвище на «Лемчик») було, зокрема, позбавлено права керування транспортними засобами на строк десять років, а відтак, станом на вказаний час ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав на це права згідно рішення суду.

Таким чином, висновок інспектора поліції щодо вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами) є правомірним та таким, що підтверджується належними доказами.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і Позивачем таких доказів суду не надано.

Доводи Позивача щодо допущених Відповідачем окремих процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не можуть бути підставою для скасування вірної та обґрунтованої по суті постанови Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, Відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, Суд дійшов висновку про те, що, вирішуючи справу про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, Відповідачем порушень вимог закону допущено не було.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є необґрунтованими, та, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 126 ч. 4, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення оголошено та підписано 24 червня 2019 року.

Суддя Домбровська Г.В.