Справа № 802/3904/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2019 року

Київ

справа № 802/3904/15-а

адміністративне провадження № К/9901/7579/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування припису, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року, прийняту у складі головуючого судді Чернюк А.Ю., та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, постановлену у складі: головуючого судді Граб Л.С., суддів: Боровицького О.А., Сапальової Т.В.,

в с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо визначених у довідці від 23 липня 2015 року № 09-19/10 та акті позапланової невиїзної перевірки від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 порушень норм частини першої статті 29, частини другої статті 30, частини третьої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній до 19 січня 2013 року), статті 15, частини сьомої статті 16, частини четвертої статті 17 Закону України від 06 березня 1992 року № 2171-XII «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (далі - Закон № 2171-XII), які не враховано арбітражним керуючим ОСОБА_1 та яким безпосередньо порушено норми абзацу другого пункту 1-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній з 19 січня 2013 року), частини шостої статті 3-1, частини першої статті 29, частини другої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній до 19 січня 2013 року);

- скасувати акт Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року № 09-19/10;

- скасувати припис Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 вересня 2015 року № 6, що винесений на підставі акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 04 вересня 2015 року.

2. Позовні вимоги мотивовані безпідставністю та необґрунтованістю оспорюваних акта та припису, складених Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року (з урахуванням ухвали цього суду від 26 березня 2016 року про виправлення описки) провадження у справі в частині позовних вимог арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій та скасування акта Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 закрито.

4. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 вересня 2015 року № 6, що винесений на підставі акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 04 вересня 2015 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

5. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року залишено без змін.

6. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що припис Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 вересня 2015 року № 6, що винесений на підставі акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 та рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 04 вересня 2015 року, є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому ОСОБА_1 у задоволенні позову.

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій надали неправильну правову оцінку обставинам справи, внаслідок чого зробили хибний висновок про відсутність факту вчинення позивачем порушень. Оспорюваний припис Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 вересня 2015 року № 6 про недопущення арбітражним керуючим ОСОБА_1 повторних порушень є обґрунтованим і винесений відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

IV. Позиція інших учасників справи

9. Позивач правом на подання заперечення (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС) України викладено у новій редакції.

12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 січня 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який ухвалою від 25 січня 2018 року прийняв касаційну скаргу до провадження.

15. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Радишевська О.Р., Уханенко С.А.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 12 червня 2019 року касаційну скаргу прийнято до провадження.

17. Ухвалою касаційного суду від 18 червня 2019 року справу призначено справу до розгляду в попередньому судовому засіданні на 20 червня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

18. ОСОБА_1 зареєстрований арбітражним керуючим на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 315, виданого 18 березня 2013 року.

19. Головним спеціалістом та провідним спеціалістом сектору з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на підставі ухвали господарського суду Закарпатської області від 09 лютого 2015 року у справі № 16/136 та доручення Міністерства юстиції України від 24 червня 2015 року № 13.0.2-32/2155 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з 21 липня 2015 року до 23 липня 2015 року, результати якої відображені в акті перевірки від 03 серпня 2015 року № 09-19/10.

20. Також було складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23 липня 2015 року № 09-19/10.

21. Позаплановою невиїзною перевіркою діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет додержання ним під час виконання обов`язків ліквідатора Державного підприємства (далі - ДП) «Тепломережа» вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства при реалізації майна банкрута - ДП «Тепломережа» встановлено, що реалізація майна ДП «Тепломережа» проведена з порушенням норм частини першої статті 29, частини другої статті 30, частини третьої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній до 19 січня 2013 року), статті 15, частини сьомої статті 16, частини четвертої статті 17 Закону № 2171-XII, які не було враховано арбітражним керуючим ОСОБА_1 та яким безпосередньо порушено норми абзацу другого пункту 1-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній з 19 січня 2013 року), частини шостої статті 3-1, частини першої статті 29, частини другої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній до 19 січня 2013 року).

22. За результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення: грубе порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 законодавства під час виконання повноважень ліквідатора ДП «Тепломережа», що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника, а саме: норми абзацу другого пункту 1-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній з 19 січня 2013 року), частини шостої статті 3-1, частини першої статті 29, частини другої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції чинній до 19 січня 2013 року).

23. 28 липня 2015 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 на спростування висновків комісії, викладених у довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23 липня 2015 року № 09-19/10, подано заперечення та зауваження.

24. 04 вересня 2015 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих прийнято рішення про відхилення подання про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 та рекомендовано зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області винести арбітражному керуючому припис про недопущення повторних порушень.

25. 29 вересня 2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області складено припис № 6 про недопущення арбітражним керуючим повторних порушень.

26. Не погоджуючись із діями Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та складеними актом перевірки від 03 серпня 2015 року № 09-19/10 і приписом від 29 вересня 2015 року № 6, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

27. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. У частині першій статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (чинного на час проведення відповідачем перевірки арбітражного керуючого; далі - Закон № 2343-XII) визначено, що планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб`єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов`язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

29. Позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів (частина друга статті 106 Закону № 2343-XII).

30. Згідно з пунктом 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за № 1113/23645, (у редакції, чинній на час проведення відповідачем перевірки арбітражного керуючого; далі - Порядок № 1284/5) контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін`юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

31. Пунктом 2.1 Порядку № 1284/5 встановлено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

32. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці (пункт 2.2 Порядку № 1284/5).

33. Пункт 2.6 Порядку № 1284/5 визначає вичерпний перелік підстав для проведення позапланової перевірки, серед яких є: подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням; звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю; виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов`язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов`язкової звітності, поданих арбітражним керуючим; перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю; встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю; рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії; виявлення Мін`юстом або територіальним органом з питань банкрутства у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків; невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство.

34. Згідно з підпунктом 2.6.1 пункту 2.6 Порядку № 1284/5 позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін`юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п`ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

35. Пунктом 2.8 Порядку № 1284/5 передбачено, що для проведення перевірки орган контролю надає доручення на проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки (далі - комісія); арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу III цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки.

36. Згідно з пунктом 2.11 Порядку № 1284/5 предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.

37. У пункті 3.1 Порядку № 1284/5 визначено, що голова та члени комісії мають, зокрема, право: отримувати від арбітражного керуючого, інших фізичних та юридичних осіб необхідні для проведення перевірки документи; одержувати від арбітражного керуючого письмові пояснення з питань, що виникають під час перевірки; під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов`язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

38. У разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень. Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис. У приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень (пункт 6.9, підпункт 6.9.1 пункту 6.9, пункт 6.12 Порядку № 1284/5).

39. З положень пункту 6.13 Порядку № 1284/5 слідує, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

40. Пунктом 7.1 Порядку № 1284/5 встановлено вичерпний перелік підстав для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, серед яких є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

41. Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (пункт 7.4 Порядку № 1284/5).

42. Пунктом 7.6 Порядку № 1284/5 встановлено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

43. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. Проаналізувавши зміст довідки та акта, складених за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, які стали підставою для винесення Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області оспорюваного припису від 29 вересня 2015 року № 6 про недопущення арбітражним керуючим повторних порушень, відповідачем зроблено висновки про невідповідність закону порядку реалізації майна підприємства-банкрута на торгах.

45. При цьому з ухвали господарського суду Закарпатської області від 06 червня 2013 року (справа № 16/136) слідує, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків ліквідатора ДП «Тепломережа» у червні 2013 року, тоді як реалізація майна ДП «Тепломережа» на прилюдних торгах відповідно до протоколів реалізації майна, які мають характер правочину, відбувалась у лютому 2013 року.

46. Ураховуючи те, що предметом позапланової невиїзної перевірки було додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків ліквідатора ДП «Тепломережа» вимог законодавства з питань банкрутства при реалізації майна банкрута, Верховний Суд погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій про те, що висновок відповідача про недотримання ОСОБА_1 вимог законодавства при проведенні торгів є необґрунтованим та безпідставним, оскільки ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків ліквідатора ДП «Тепломережа» після проведення торгів.

47. Суди попередніх інстанцій правильно звернули увагу на те, що встановивши численні, на думку відповідача, порушення у період часу наприкінці 2012 року - початок 2013 року, останній виніс припис про недопущення порушень ОСОБА_1, який приступив до виконання повноважень з червня 2013 року та дійшов поспішного висновку про невчинення арбітражним керуючим ОСОБА_1, як ліквідатором державного підприємства, відповідних дій.

48. У ході розгляду справи суди встановили, що відповідачем не було взято до уваги рішення комітету кредиторів щодо проведення відчуження кожного з об`єктів, звіти арбітражного керуючого та інші письмові докази, які підтверджують належне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх обов`язків, що свідчить про неповноту проведеної перевірки та не у відповідність до вимог пункту 3.2 Порядку № 1284/5.

49. Ураховуючи встановлені судами обставини справи та зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для скасування припису Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 вересня 2015 року № 6 про недопущення арбітражним керуючим ОСОБА_1 повторних порушень.

50. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

51. Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини і суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

52. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

IХ. Судові витрати

54. Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі № 802/3904/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Кашпур

Судді О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко