Справа № 816/163/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/163/18

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

суддів Слободянюк Н.І. , Сич С.С.

за участю:

секретаря судового засідання Сидоренко М.О.

представника позивача Сухна А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі № 816/163/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про:

- визнання протиправними дій по відмові у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- визнання протиправним та скасування рішення № 656 від 13 грудня 2017 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017 з врахуванням проведених виплат, на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 816/163/18.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 у цій справі у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 у справі № 816/163/18 - без змін.

24.05.2019 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення від 22.02.2018 у справі № 816/163/18 за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування заяви зазначено, що Конституційним Судом України ухвалено рішення від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Оскільки відмова у задоволенні позовних вимог у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2018, залишеного без змін судом апеляційної інстанції, ґрунтувалась виключно на факті участі заявника у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час військових зборів, не пов`язаних із проходженням дійсної строкової служби, є підстави для скасування рішення за виключними обставинами.

У письмових поясненнях від 13.06.2019 заявник просив допустити рішення суду до негайного виконання в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, врахувавши правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові по зразковій справі № 805/402/18. Також наполягав на стягненні з відповідача судового збору на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, правової позиції Першого апеляційного адміністративного суду в постанові від 05.02.2019 у справі № 812/1124/18.

11.06.2019 судом одержано відзив Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області на заяву ОСОБА_1 . Представник відповідача просив у задоволенні заяви відмовити повністю та залишити в силі рішення суду у цій справі, оскільки приймаючи рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії № 656 від 13.12.2017, управління діяло у межах та спосіб, визначений чинними на той час нормативно-правовими актами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 відкрито провадження за виключними обставинами, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження колегією у складі трьох суддів з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні 13.06.2019 о 10:30 в режимі відеоконференції у зв`язку з проведенням в приміщеннях Крюківського районного суду м. Кременчука інших судових засідань.

В судове засідання з`явився представник позивача, підтримав заяву в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 13.06.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник відповідача надіслав до суду заяву від 12.06.2019 про розгляд справи за його відсутності.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кременчуцькому ОУПФУ Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії.

12.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок його пенсії з 01.10.2017 на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року /а.с. 9/.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 13.12.2017 №656 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, яке обґрунтоване тим, що пeрeрaxунoк пeнсії відпoвіднo дo стaтті 59 Зaкoну Укрaїни Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи (далі Зaкoн №796) проводиться oсoбaм, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи, іншиx ядeрниx aвaрій тa випрoбувaнь, у військових навчаннях із зaстoсувaнням ядeрнoї збрoї під чaс прoxoджeння дійснoї стрoкoвoї служби і внaслідoк цьoгo стaли oсoбaми з інвaлідністю тобто передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби /а.с.10/.

Не погодившись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії, а тому відсутні підстави для перерахунку йому пенсії відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд апеляційної інстанції погодився з цими висновками та зазначив, що частина третя статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають одному з таких критеріїв: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Надаючи правову оцінку вимогам заявника, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.11.1991 №796-XII (надалі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною третьою статті 59 цього закону у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Проаналізувавши наведені вище положення чинного законодавства, колегія суддів зауважує, що ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Водночас норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів враховує, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 визначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з 25.04.2019 - з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Отже, з 25.04.2019 частина третя статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.".

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.06.1986 по 03.09.1986 в складі в/ч НОМЕР_1 , згідно трудової книжки в даний період перебував в трудових відносинах з ВАТ "Кредмаш". Документи, які підтверджували перебування на строковій військовій службі, в матеріалах пенсійної справи відсутні /а.с. 10-11/.

У примітці до статті 10 Закону №796-XII зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявник з 25.04.2019 має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII як військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та з огляду на це отримав інвалідність.

Разом з тим, відсутні підстави для застосування положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII у редакції Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 до дати ухвалення цього рішення. Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що заявник з 25.04.2019 має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року (у цьому випадку 01.01.2019).

Позивач продовжує наполягати на призначенні пенсії на підставі цієї норми закону.

Натомість, відповідач заперечує таке право позивача з підстав, що ґрунтуються на хибному розумінні пенсійним органом норм чинного законодавства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами продовжує існувати спір щодо перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із завдань адміністративного судочинства, враховуючи наявність підстави для перегляду рішення суду у цій справі за виключними обставинами, вважає за необхідне скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, зобов`язавши Кременчуцьке ОУПФУ Полтавської області перерахувати позивачу пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25.04.2019 та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позову в іншій частині належить відмовити, оскільки станом на момент ухвалення відповідачем рішення від 13.12.2017 № 656 заявник не мав права на проведення перерахунку пенсії і таке право у нього виникло лише з 25.04.2019.

Відтак, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами належить задовольнити.

Як вже зазначалося вище, у письмових поясненнях від 13.06.2019 заявник просив допустити рішення суду до негайного виконання в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, врахувавши правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові по зразковій справі № 805/402/18.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки вказаним рішенням не стягнуто суми пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, зокрема, судом не визначено суму, яка підлягає стягненню, натомість, зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_4 пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, - дане рішення суду не є рішенням суду, яке виконується негайно на підставі статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові по зразковій справі № 805/402/18, на яку посилається позивач у своїх поясненнях, не підлягає врахуванню у даній справі, оскільки обставини у зазначеній вище справі суттєво відрізняються від обставин у даній справі, зокрема, у справі № 805/402/18 суд зобов`язав Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) призначеної їй пенсії за віком з 01 квітня 2017 року, тобто предметом є відновлення вже нарахованої та раніше виплачуваної пенсії, право на яку відповідачем не заперечувалося, та нарахування якої продовжувалося після припинення її виплати, однак було піддано формальним обмеженням, тоді як у даній справі спірним моментом є саме нарахування та виплата пенсії у більших розмірах. В зв`язку з чим колегія суддів вважає вищезазначену вимогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вимогу представника позивача щодо стягнення з Кременчуцького ОУПФ України в Полтавській області до державного бюджету України судового збору з посиланням на правову позицію Першого апеляційного адміністративного суду в постанові від 05.02.2019 у справі № 812/1124/18 щодо стягнення з відповідача судового збору на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає необґрунтованою, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з абзацом другим частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом наведених норм, у разі задоволення вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, підлягають оплаті лише витрати, пов`язані з розглядом справи, оскільки саме розподіл таких витрат врегульований приписами Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

За приписами пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI заявник звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою, яка віднесена до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач доказів понесення судових витрат не надав.

В матеріалах справи відсутні докази понесення сторонами інших витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Колегія суддів зауважує, що посилання представника позивача на судову практику щодо розподілу судових витрат не є коректним, оскільки позивач по справі, яка розглядалася Першим апеляційним адміністративним судом, не був звільнений від сплати судового збору, в зв`язку з чим розподіл судових витрат відбувався з урахуванням обставин, встановлених саме по даній справі.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні, а доводи позивача про стягнення з Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області судового збору є необґрунтованими.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №816/163/18 за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №816/163/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова
суддя суддя Н.І. Слободянюк С.С. Сич