Справа № 1140/3324/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3324/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 р. (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі №1140/3324/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з липня 2004 року до травня 2008 року на державному підприємстві «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу період роботи з липня 2004 року до травня 2008 року на державному підприємстві «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів». В обґрунтування позову зазначала, що що несплата страхувальником страхових внесків з її заробітної плати не позбавляє права на включення певного періоду праці до страхового стажу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи за липень - грудень 2007 року, січень - травень 2008 року на державному підприємстві "Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи за липень - грудень 2007 року, січень - травень 2008 року на державному підприємстві "Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів". Скаржник вказує на те, що наявність заборгованості перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, за який підприємством-страхувальником не сплачено страхові внески, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, в якому працювала застрахована особа, а не застрахована особа.

У віздиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, наполягаючи на відсутності підстав для включення до страхового стажу періодів роботи, за які роботодавець і страхувальник не сплачував страхові внески.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Державне підприємство «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» підтвердило, що в період з липня 2004 року по травень 2008 року (окрім жовтня 2006 року) ОСОБА_1 перебувала з ним у трудових обов`язках та здійснювалось утримання страхових внесків з її заробітної плати. Підприємство перебуває тривалий час у стані ліквідації. Станом на жовтень 2018 року юридична особа не сплатила Управлінню страхові внески за спірний період. 26 жовтня цього ж року відповідач сповістив позивача про неможливість зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу, оскільки ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» не сплатило страхові внески. 01 грудня 2018 року Управління зарахувало до страхового стажу період з липня 2004 року до червня 2007 року на підставі сплати ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» страхових внесків.

Отже, на час прийняття судом першої інстанції рішення, спірним періодом є період з липня 2007 року по травень 2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що несплата ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» страхових внесків ОСОБА_1 не дає Пенсійному фонду України право віднести період праці до страхового стажу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Таким чином, внаслідок невиконання ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа №208/6680/16-а(2а/208/245/16)), від 24 травня 2018 року (справа №490/12392/16-а), від 27 лютого 2019 року (справа № 638/5795/17/).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається із записів у трудовій книжці позивача, у спірний період, тобто з липня 2007 року по 22 травня 2008 року ОСОБА_1 працювала у ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів», таким чином, відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу позивача зазначений вище період.

Разом з тим, колегія суддів ввважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки у позовній заяві вона просила зарахувати їй до страхового стажу період роботи з липня 2007 по травень 2008 років на ДП «Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів». Однак, як зазначалось вище, у трудовій книжці наяві записи про роботу на цьому підприємству до 22 травня 2008 року. Крім того, відповідачем не допускалась протиправна бездіяльність, оскільки на заяву позивача була надана письмова відповідь про відмову у зарахуванні зазначеного періоду роботи до страхового стажу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 р. в адміністративній справі №1140/3324/18 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи за період з 01 липня 2007 року по 22 травня 2008 року на державному підприємстві "Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів", яка викладена у листі № 19584/05/02 від 26.10.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 липня 2007 року по 22 травня 2008 року на Державному підприємстві "Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів".

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 червня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук