Справа № 540/825/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/825/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю представників

позивача ОСОБА_1

відповідача Якуба С.В., ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

19 квітня 2019 року ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Нацполіції у Херсонській області), в якому, з урахуванням заяви від 02.05.2019 р., просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Херсонській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Херсонській області" від 12.09.2017 № 221 в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Херсонській області від 13.09.2017 № 234 о/с в частині звільнення зі служби в поліції Степанського Максима Миколайовича за п.6 ч.І ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектора превенції Олешківського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 14 вересня 2017 року;

- стягнути з ГУНП в Херсонській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 14.09.2017 до дня ухвалення судового рішення, виходячи з середньоденного грошового забезпечення позивача, яке належить до видачі після відрахування обов`язкових платежів до бюджету (254,84 грн./день).

- стягнути з ГУНП в Херсонській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у сумі 156487,00 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху.

02.05.2019 р. позивачем подано до суду заяву, якою недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 05 червня 2019 р.

Протокольною ухвалою суду від 05.06.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 11 червня 2019 р.

В судовому засіданні 11.06.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

27.05.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про застосування наслідків пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, яке обґрунтовано тим, що про прийняття оскаржуваних наказів позивачу було відомо у вересні 2017 р., що підтверджується складеними відповідачем актом від 12.09.2017 р. за вх.. № 2361/2/4 про відмову ОСОБА_3 від ознайомлення з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також актом від 13.09.2017 р. про повідомлення ОСОБА_3 щодо ознайомлення з наказом ГУНП в Херсонській області від 13.09.2017 № 234 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції. На підтвердження своєї позиції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, відповідач наводить такі докази, а саме, 14.09.2017 р. рекомендованим листом на адресу ОСОБА_3 було направлено лист про необхідність прибути до УКЗ ГУНП в Херсонській області для отримання трудової книжки, проте, вказаний лист повернувся до ГУНП в Херсонській області за закінченням терміну зберігання; у листопаді 2017 року адвокатом позивача був отриманий оскаржуваний наказ про звільнення ОСОБА_3 з посади інспектора з дорожнього нагляду Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області; 14.02.2019 р. за вих. № 455/04/25-2019 ГУНП в Херсонській області на адресу адвоката Терно А.М. було направлено копію наказу ГУНП в Херсонській області №221 від 12.09.2017 про накладання на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, який отримано адвокатом Терно А.М. 18.02.2019 р.; листом від 10.04.2019 р. ОСОБА_3 повідомлено про те, що копії наказів про накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції за вих. № 2/13 аз від 01.11.2017 та № 455/04/25-2019 від 14.02.2019 направлені адвокату Терно А.М., а для отримання трудової книжки необхідно прибути до ГУНП в Херсонській області, після чого 16.04.2019 р. ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_1 отримав трудову книжку. Отже, за позицією відповідача, вказані обставини свідчать про те, що звернення позивача до суду 19.04.2019 з даним позовом без надання жодних належних доказів про наявність поважних причин пропуску строку, є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

05.06.2019 року представник позивача надав до суду заперечення про вказаного клопотання відповідача, вважаючи безпідставними доводи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду. Зокрема, представник позивача вважає, що складений відповідачем акт від 12.09.2017 р. за вх.. № 2361/2/4 про відмову ОСОБА_3 від ознайомлення з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не відповідає вимогам ст. 75 КАС України в частині достовірності доказів, оскільки 12 вересня 2017 р. ОСОБА_3 не перебував у приміщення ГУНП в Херсонській області, що може бути підтверджено даними, які містяться у Журналі реєстрації відвідувачів. Натомість, ОСОБА_3 дійсно був запрошений до УКЗ ГУНП в Херсонській області для надання пояснень 11 вересня 2017 року, що підтверджується копією пояснень, долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву. Крім того, представник позивача вважає безпідставним довід відповідача щодо запрошення 13.09.2017 у телефонному режимі ОСОБА_3 до ГУНП для ознайомлення з наказом, оскільки за твердженням позивача, вказаного повідомлення будь-якими засобами зв`язку він не отримував, чим спростовується довід відповідача щодо обізнаності позивача про порушення його права станом на 13.09.2017 р. Також, представник позивача вважає безпідставними доводи відповідача про направлення ОСОБА_3 . рекомендованим листом за № 230 письмового повідомлення від 14.09.2017 р. про необхідність прибуття до ГУНП для отримання трудової книжки, оскільки надані відповідачем докази, на думку представника позивача, викликають сумніви. Щодо доводу відповідача про отримання у листопаді 2017 року та у лютому 2019 року адвокатом Терно А.М. копій оскаржуваних наказів, то за позицією представника позивача, обов`язок щодо ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами покладений саме на відповідача та не може бути покладений на особу, яка здійснює професійну адвокатську діяльність відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, свідків, перевіривши обґрунтованість даного клопотання на предмет його узгодженості нормам процесуального права, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Строк звернення до адміністративного суду врегульовано статтею 122 КАС України. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. ( ч. 3 статті 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. ( ч. 5 статті 122 КАС України).

Тобто, за змістом зазначеної норми, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловленою у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 820/390/17, адміністративне провадження № К/9901/17576/18.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 12.09.2017 наказом начальника ГУНП в Херсонській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Херсонській області" за № 221 ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

13.09.2017 р. наказом начальника ГУНП в Херсонській області за № 234 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. І ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом особистого ознайомлення поліцейського з ним та вручення останньому витягів з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення.

Статтею 14 цього Дисциплінарного статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Як вбачається з матеріалів справи, за письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26.04.2019 року, наданих суду в порядку п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України, з наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 12.09.2017 р. за № 221 про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, позивач дізнався від адвоката Терно А.М.

Крім того, судом встановлено, що у листопаді 2017 року адвокатом Терно А.М. було отримано від ГУ НП в Херсонській області витяг з наказу № 43 о/с від 22.02.2017 р. про призначення ОСОБА_3 на посаду інспектора з дорожнього нагляду сектора превенції Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та копію витягу з наказу ГУ НП в Херсонській області від 13.09.2017 р. № 234 о/с про звільнення ОСОБА_3 з посади інспектора з дорожнього нагляду Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, які завірені підписом заступника начальника УКЗ ГУНП О.А. Баклан та скріплені мокрими печатками Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Херсонській області, що підтверджується копіями вказаних документів, доданих позивачем до позову, а також наявними у справі адвокатським запитом адвоката Терно А.М. від 25.10.2017 р. та листом-відповіддю ГУ НП в Херсонській області від 01.11.2017 р. за вих.. № 2/13аз, що не заперечувалось представником позивача.

Також, у лютому 2019 року адвокатом Терно А.М. було отримав від ГУ НП в Херсонській області копію наказу ГУНП в Херсонській області № 221 від 12.09.2017 про накладання на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, який завірений підписом співробітника ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_4 та скріплений мокрою печаткою "Для довідок № 2" УКЗГУНП в Херсонській області, що підтверджується копією вказаного документа, доданого позивачем до позову, а також наявними у справі адвокатським запитом адвоката Терно А.М. від 07.02.2019 р. та листом-відповіддю ГУ НП в Херсонській області від 14.02.2019 р. за вих.. № 455/04/258-2019, що не заперечувалось представником позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2017 року відповідачем на вказану у послужному списку позивача адресу був направлений лист-повідомлення за вих. № 2387/2/01-2017 із запрошенням прибути до управління кадрового забезпечення для повернення службового посвідчення, спеціального жетона та отримання трудової книжки, військового квитка та подачі декларації згідно статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", який повернувся до відповідача за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з зазначенням причин повернення.

Крім того, в ході розгляду справи судом були допитані в якості свідків співробітники ГУНП в Херсонській області, зокрема, заступник начальника ВІОЗ УКЗ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 І ОСОБА_6 , заступник начальника ВК УКЗ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 та молодший інспектор ЦОП ГУНП в Херсонській області Солярчук М.В., які своїм підписом у акті від 12.09.2017 р. за № 2361/2/4 засвідчили факт відмови ОСОБА_3 від ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, свідок ОСОБА_8 повідомив, що є поліцейським відділення охорони, відповідає за охорону та дотримання пропускного режиму. По суті спірних питань свідок повідомив, що до холу управління прибула особа, обличчя якої йому було знайоме по службі. Через деякий час до холу вийшов заступник начальника ОСОБА_9 та надав вказаній особі якісь документи для ознайомлення, на останній повідомив, що нічого підписувати не буде. Які саме документи надавалися особі для ознайомлення свідок пояснити не зміг, оскільки детально розмови не чув, а тільки зрозумів, що людина відмовилась підписувати документи, який надав йому ОСОБА_9 Після чого, приблизно через 15-20 хвилин, до свідка звернувся ОСОБА_9 з проханням підписати складений ним акт щодо вказаних обставин. Додатково свідок пояснив, що добре пам`ятає ці події, оскільки за сімнадцять років служби такий акт він підписував вперше.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що працює заступником начальника відділу укомплектування управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області. По суті спірних питань свідок повідомив, що приблизно 1,5 роки в ГУНП в Херсонській області працював ОСОБА_3 , який був звільнений з негативних підстав за дисциплінарний проступок. Приблизно 11 чи 12 вересня 2017 р., перебуваючи у холі ГУ НП з інших робочих питань, свідок побачив ОСОБА_3 , до якого вийшов працівник управління кадрового забезпечення та запропонував йому ознайомитися з наказом. Проте, ОСОБА_3 відмовився від підпису, у зв`язку з чим працівник попросив свідка зачекати, щоб засвідчити цей факт. Свідок також повідомив, що наступного дня, коли був підписаний наказ про його звільнення, він спілкувався зі ОСОБА_3 у телефонному режимі. Причиною такого спілкування було те, що його підлеглим потрібно було вручити ОСОБА_3 трудову книжку та наказ про звільнення, у зв`язку з чим свідок зателефонував в Олешківський відділ ГУНП і дізнався номер телефону ОСОБА_3 , який не відповідав. Після чого, свідок повторно звернувся до Олешківського відділу ГУНП та отримав інший номер, на який відповів ОСОБА_3 . Повідомивши ОСОБА_3 про необхідність приїхати і отримати трудову книжку, наказ і здати посвідчення, він відповів, що не прибуде, оскільки його посвідчення вилучено. Про вказані обставини свідком був складений відповідний акт. На наступний день свідок направив на адресу позивача письмове повідомлення з зазначених питань.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що займає посаду заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області. 12.09.2017 року йому зателефонувала його підлегла ОСОБА_4 і попросила спуститися в хол та ознайомити ОСОБА_3 з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Свідок спустився у хол управління та надав ОСОБА_3 відповідний наказ. ОСОБА_3 ознайомився з цим наказом, проте відмовився від підпису про таке ознайомлення, про що в той же день, свідок склав відповідний акт. Свідок повідомив, що в цей час у холі знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були свідками цих подій, та яких він попросив підписати акт пров відмову ОСОБА_3 ознайомитися з наказом про дисциплінарне стягнення.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що з боку відповідача було вжито всіх, передбачених чинним законодавством, заходів з метою ознайомлення ОСОБА_3 із наказом ГУ НП в Херсонській області від 13.09.2017 в частині його звільнення зі служби в поліції, а несвоєчасне ознайомлення з таким наказом відбулося з вини самого позивача, який не проявив належної уваги та не користувався добросовісно своїми правами.

Враховуючи, що про своє звільнення зі служби ОСОБА_3 дізнався у листопаді 2017 р. внаслідок отримання адвокатом копії оскаржуваного наказу про звільнення, а до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише у квітні 2019 року, тобто більш, ніж через 16 ( шістнадцять) місяців, тому суд дійшов висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пункт 8 частини 1 статті 240 КАС України визначає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 07.06.2019 року позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що він своєчасно не був ознайомлений з оскаржуваними рішеннями з вини відповідача, оскільки у день звільнення зі служби йому не було видано копію відповідного наказу та трудову книжку. Лише після письмового звернення до ГУНП в Херсонській області, 16.04.2019 йому були видані витяг з наказу про звільнення та трудова книжка, що підтверджується копією розписки про отримання вказаних документів. При цьому, зазначає, про наявність оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач дізнався лише 16.04.2019, а саме у день отримання ним витягу з наказу ГУ НП в Херсонській області № 234 о/с від 13.09.2017 про звільнення зі служби в поліції, який містить посилання на наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Проте, суд вважає наведені причини пропуску строку звернення до суду неповажними, оскільки непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи значний час, який сплинув з моменту закінчення строку звернення до адміністративного суду, а також те, що будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо посилання позивача на частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України, згідно якої визначено, що працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, то суд вважає його безпідставним, оскільки трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов`язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством. За загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Враховуючи те, що спеціальним законом, а саме Кодексом адміністративного судочинства України, визначено строк, протягом якого особа може звернутись до суду у справах щодо звільнення з публічної служби та момент, з якого починає обчислюватись даний строк, ст. 233 Кодексу законів про працю України в даному випадку застосуванню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України у своїй ухвалі від 19.02.2018 по справі № 9901/131/18, провадження № 9901/131/18

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Херсонській області підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до частини 3 статті 240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 4, 122, 123, 240, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (місце знаходження 73003, м. Херсон, вул. Катерини Гандзюк (Лютеранська), 4, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17 червня 2019 року.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 106030000