Справа № 640/10973/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 червня 2019 року м. Київ № 640/10973/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16)

до

Колективного підприємства №52 «Термоізоляція» (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 39)

про

стягнення заборгованості в розмірі 85 956,54 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – позивач) з позовом до Колективного підприємства №52 «Термоізоляція» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 85 956,54 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення наведених норм, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві додано до позовної заяви клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості сплатити судовий збір у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, та, посилаючись на положення частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», просить звільнити Управління від сплати судового збору.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає про наступне.

У відповідності до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (надалі – Закон №3674-VI).

Положеннями статті 8 вказаного Закону визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами частини першої статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених дій є незадовільний майновий стан заявника. При цьому, обґрунтування пов’язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII (набрав чинності 15.12.2017) внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, згідно з яким, виключено пункт 18 частини першої статті 5 вказаного Закону.

Тобто, обов’язок сплати судового збору Пенсійний фонд України та його органи з 15.12.2017 є прямою вимогою нової редакції Закону України «Про судовий збір».

Посилання позивача на відсутність коштів для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Водночас, при зверненні до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні такої заяви.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для зменшення чи відстрочення його сплати.

Варто зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Враховуючи викладене, в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, позивач не є суб'єктом, на якого поширюються положення вказаного Закону щодо відстрочення сплати або звільнення від сплати судового збору, у зв’язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За приписами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

Позивачем заявлено до суду позовну вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості в розмірі 85 956,54 грн.)

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, виходячи із ціни позову, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Окрім того, частиною шостою статті 160 КАС України передбачено, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п’ятої цієї статті стосовно представника.

Згідно пункту 2 частини п’ятої цієї статті передбачено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення зазначених норм у позовній заяві, яка підписана представником за довіреністю Ліптус-Івлієвою В.М., не зазначено відомості про представника, передбачені пунктом 2 частини п’ятої статті 160 КАС України.

Також, згідно з пунктом 11 частини п’ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної норми позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути виявлені недоліки шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 1 921,00 грн., оскільки позовна заява подається представником, то у ній необхідно зазначити відомості, визначені у пункті 2 частини п’ятої цієї статті стосовно представника та надання письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 160-162, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без руху.

3. Встановити позивачу п’ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

5. Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Шулежко