Справа № 815/1320/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1320/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2018 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Спеціалізований (Спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 за номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9,10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 42.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) - задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 за номерами: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 42.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1320/18 залишено без змін.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду набрало законної сили 11 березня 2019 року.

18.04.2019 року представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернувся до суду з клопотанням про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 14.06.2018 року, в якій представник просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення по справі №815/1320/18, щодо застосування заходів реагування, а саме: зобов`язати Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (місцезнаходження: 65084, Одеська область, м. Одеса, вул. Французький бульвар.85, ) повністю зупинити роботу шляхом опечатування (опломбування) всіх дверей (воріт) будівель, приміщень, відключення джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, установок) та зупинення лікувального процесу до повного усунення порушень вимог законодавств і у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, зазначених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 року.

Обґрунтовуючи подане клопотання, заявник зазначає, що підставою, що зумовила Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернутись до суду з вказаною заявою є той факт, що 02.04.2019 року Головним управлінням ДСНС України в Одеській області до Першого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області направлено виконавчий лист №815/1320/18 від 21.03.2019 року та заява про примусове виконання судового рішення. При цьому, 09.04.2019 року старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Біликом Р.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання в якому зазначено, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Представник Головного управління ДСНС України в Одеській області пояснив, що вказаний виконавчий лист повернуто державним виконавцем у зв`язку з тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1320/18 від 14.06.2018 року задоволено позов ГУ ДСНС України в Одеській області та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (Код ), розташованого за адресою: 65084, Одеська область, м. Одеса, вул. Французький бульвар 85, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, наведених в Акті перевірки № 211 від 21.12.2017 року. Тобто, вказана частина рішення не містить зобов`язальної частини, зокрема способу, в який мають застосовуватись задоволені судом заходи реагування. Отже, заявник вважає, що зазначені обставини істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду по справі №815/1320/18.

Представник Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України заперечував щодо задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду та просив відмовити в її задоволенні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення - задоволено. Встановлено спосіб виконання рішення по справі 815/1320/18 шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (адреса: 65000, Одеська область, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 95, ) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.378 КАС України , яка передбачає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначених правових положень дає підстави для висновку, що виконання судового рішення може ускладнюватися об`єктивними та суб`єктивними обставинами. З метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

В свою чергу, встановлення зміни способу і порядку виконання судового рішення не може мати на меті зміну судового рішення по суті, а має забезпечити порядок виконання судового рішення шляхом визначення послідовності і змісту виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зі змісту процесуального закону вбачається, що обов`язковою умовою прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу чи порядку виконання судового рішення є існування обставин, які об`єктивно істотно ускладнюють або взагалі унеможливлюють виконання судового рішення.

У відповідності до вимог ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способам. Змінюючи спосіб і порядок судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі №759/1928/13-а.

Таким чином, суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Як вбачається з повідомлення старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.04.2019 року, а саме виконавчого листа по справі №815/1320/18 від 21.03.2019 року (а.с.115), останній підлягає поверненню на підставі п.7 ч.4. ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Судом достовірно встановлено, що звертаючись до суду позивач, у прохальній частині позову, просив суд «застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (адреса: 65000, Одеська область, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 95, ) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 року.

Про що судами були постановлені судові рішення про повне задоволення позовних вимог, а зокрема - повне зупинення роботи Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (адреса: 65000, Одеська область, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 95, ) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей наведених в Акті перевірки №211 від 21.12.2017 року, які в свою чергу набрали законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 242, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.