Справа № 826/20183/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 червня 2019 року м. Київ№ 826/20183/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Республіка - А»
прозобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2016 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Республіка - А» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Республіка - А» допустити до приміщень та території товариства за адресою: вул. Хрещатик/Заньковецька, 15/4 літ. А у місті Києві для проведення Головним управлінням ДСНС України у місті Києві перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що посадовими особами відповідача було відмовлено у допуску позивача до проведення перевірки, що позбавило останнього можливості встановити наявність чи відсутність порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

20.02.2017 представником відповідача подано заперечення на адміністративний позов, в яких проти позову заперечував. Наголошував на порушеннях допущених позивачем при проведенні перевірки, а саме: порушення строків повідомлення про проведення перевірки, а також відсутність дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки передбаченого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII. Крім того, зазначає, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, не має повноважень щодо звернення до суду з позовом до юридичної особи про надання дозволу на проведення перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2017 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/20183/16 та вказану справу 22.02.2018 передано на розгляд судді Добрівській Н.А., яка своєю ухвалою від 27.03.2018 прийняла справу до провадження Окружного адміністративного суду міста Києва. Розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з письмовими доводами учасників справи, наявними у матеріалах справи доказами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДСНС у м. Києві від 19.07.2016 року №327 начальникам районних управлінь ГУ ДСНС у м. Києві, УОЗЗЦЗ на ОВО та УОППД у ДУ наказано організувати та забезпечити проведення у серпні 2016 року планових перевірок щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки згідно з додатками. До вказаного пунктом 103 було включено об`єкт перевірки - Товариство з обмеженою відповідальністю «Республіка-А», термін проведення - 01.08-19.08.2016.

20.07.2016 року Печерським РУ ГУ ДСНС України у м. Києві було складено повідомлення №20/1765 про проведення планової перевірки, яке було направлено телефонограмою відповідачу 21.07.2016.

У подальшому, працівником Печерського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві 12.08.2016 на підставі наказу від 19.07.2016 за №327, посвідчення на проведення перевірки від 01 серпня 2016 року №20/712 було здійснено вихід на об`єкт за адресою: вул. Хрещатик /Заньковецька , 15/ 4 літ. «А», з метою проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Республіка-А».

Разом з тим, посадову особу позивача не було допущено до проведення перевірки, про що останнім 12.08.2016 складено акт про недопущення до проведення планової перевірки.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (надалі за текстом - Закон №877-V).

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №877-V, виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу.

Аналогічні положення закріплено у частині другій статті 68 Кодексу цивільного захисту України, згідно з якою у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (далі - Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра Внутрішніх Справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Положення №1052, основними завданнями ДСНС є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Пунктом 7 Положення №1052 закріплено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Головне управління служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, як орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Разом з тим, у статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено лише підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Інших випадків, коли повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснюються шляхом звернення до суду Кодекс цивільного захисту України не передбачає.

Закон не наділяє орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, правом звертатися до суду з позовами про зобов`язання юридичних чи фізичних осіб забезпечити посадовим особам ДСНС доступ до перевірки, адже це право і обов`язок визначені законом.

Так, згідно частини першої статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

При цьому, статтею 10 Закону №877-V закріплено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону.

У той же час, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено відповідальність суб`єктів господарювання у разі невиконання приписів та постанов, невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про пожежну і техногенну безпеку.

Вказані норми визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), однак не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.

Питання щодо права органу державного нагляду (контролю) на звернення до суду з позовом про зобов`язання суб`єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки неодноразово було предметом розглядом у Верховному Суді, зокрема під час вирішення справи №826/853/17 (постанова від 26.09.2018), справи №824/2473/15-а (постанова від 07.09.2018), справи №818/1735/17 (постанова від 22.08.2018) та справи №826/853/17 (постанова від 26.09.2018).

Згідно правового висновку, викладеного у даних судових рішеннях Верховного Суду, звернення до суду є способом здійснення повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача), а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод та інтересів фізичних або прав та інтересів юридичних осіб.

Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання. Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду, повинен обґрунтувати підстави звернення та зазначити їх у позовній заяві. Відсутність цих відомостей свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

У разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у Конституції або законах України, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті. Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом на стадії відкриття провадження, то суд відмовляє у відкритті провадження, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Якщо ці обставини були з`ясовані судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Враховуючи наведене, суд, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду у даній справі, а також зважаючи на позицію Верховного Суду у спірних правовідносинах приходить до висновку, що Головне управління служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві не має правових підстав для звернення до суду для здійснення визначених законом повноважень, тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

При цьому, з урахуванням неодноразово висловленої позиції Верховного суду з даного питання, не потребує роз`яснення право позивача щодо звернення до суду, що уповноважений розглядати даний спір, оскільки такий спір не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.238, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №826/20183/16 за позовом Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Республіка-А» про зобов`язання вчинити дії.

Попередити позивача, що повторне звернення з тими самими вимогами до адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська