Справа № 520/2351/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р. Справа № 520/2351/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представників:

позивача - Івченко В.В., відповідачів - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення №1075969/35701202 від 13.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення №1077531/35701202 від 14.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 22.01.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 18.01.2019 року та № 3 від 22.01.2019 року, складені товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА".

Ухвалою суду від 01.04.2019 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року залучено в якості другого відповідача - Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8 ).

Ухвалою суду від 27.05.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання від 27.05.2019 року, закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.06.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підприємством було подано на реєстрацію податкову накладну № 1 від 18.01.2019 року та податку накладну № 3 від 22.01.2019 року по взаємовідносинам з ТОВ "НВП "Енергія 21". Проте, рішенням Головного управління ДФС у Харківській області №1075969/35701202 від 13.02.2019 року відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року з причин ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, та рішенням Головного управління ДФС у Харківській області №1077531/35701202 від 14.02.2019 року відмовлено в реєстрації податкової накладної № 3 від 22.01.2019 року з причин ненадання платником податку первинних документів постачання/придбання товару (без надання конкретних документів) та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно прийнято вказані рішення, оскільки ним надано до податкового органу всі документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, необхідні для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, у зв`язку з чим просить суд скасувати вказані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 18.01.2019 року та № 3 від 22.01.2019 року та зобов`язати відповідача зареєструвати податкові накладні.

22.04.2019 року представник відповідача, ГУ ДФС у Харківській області, надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість зазначивши, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є обґрунтованими, оскільки платником податків не надано на розгляд комісії документи на підтвердження реєстрації податкових накладних № 1 від 18.01.2019 року та № 3 від 22.01.2019 року, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, та первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. З наданих документів неможливо підтвердити придбання відповідних ТМЦ.

У відповіді на відзив ГУ ДФС у Харківській області від 10.05.2019 року представник позивача підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві, проси суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача також підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів проти позову заперечував в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" зареєстровано в якості юридичної особи.

Щодо реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21», суд зазначає наступне.

Між ТОВ "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" (Постачальник) та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21» (Замовник) укладений договір поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати вакуумне коммутаційне обладнання у власність Замовника, в асортименті та по ціні у відповідності до Специфікації на кожну партію поставки, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

18.01.2019 року між сторонами укладено специфікацію № 1, в якій визначено конкретний перелік партії товару, що поставляється.

Також 18.01.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки, згідно якої визначено порядок оплати партії товару по специфікації № 1 - відстрочення платежу 60 днів після отримання товару.

На виконання умов вищевказаного договору та специфікації позивачем було здійснено відпуск покупцю товару на суму 78 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 18.01.2019 року № РН-0000005, товарно-транспортною накладною від 18.01.2019 року № 1 та довіреністю покупця на отримання ТМЦ № 1 від 18.01.2019 року.

Оплата товару на суму 78 000,00 грн. здійснена замовником двома платежами: 16 000,00 грн. та 60 000,00 грн., що підтверджено копією руху коштів по банківському рахунку позивача.

Позивачем виписано податкову накладну № 1 від 18.01.2019 року та направлено на реєстрацію в ЄРПН.

05.02.2019 року позивач отримав квитанцію, згідно якої документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» рішення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПКУ.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №1 від 18.01.2019 року було направлено повідомлення від 07.02.2019 року та надані відповідні документи.

Однак, рішенням відповідача від 13.02.2019 року № 1075969/35701202 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року. В зазначеному рішенні контролюючий орган посилається на єдину причину відмови - ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

13.02.2019 року позивачем було подано скаргу на вищезазначене рішення з поясненням, що розрахункові документи та банківські виписки не подані через відстрочення платежу згідно умов додаткової угоди № 1 до договору поставки. Проте, рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 28.02.2019 року №11754/35701202/2 залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення відповідача від 13.02.2019 року без змін.

При цьому, оплата товару на суму 78 000,00 грн. за договором поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року здійснена покупцем двома платежами: 06.02.2019 року сплачено 16 000,00 грн. та 60 000,00 грн. сплачено 22.02.2019 року з урахуванням додаткової угоди №1, що підтверджено банківською випискою по руху коштів.

Щодо реєстрації податкової накладної № 3 від 22.01.2019 року по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21», суд зазначає наступне.

В рамках укладеного між ТОВ "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" (Постачальник) та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21» (Замовник) договору поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року, 22.01.2019 року сторонами укладено специфікацію № 2, в якій визначено конкретний перелік партії товару, що поставляється.

Також, 22.01.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки, згідно якої визначено порядок оплати партії товару по специфікації № 2 - відстрочення платежу 60 днів після отримання товару.

На виконання умов вищевказаного договору та специфікації позивачем було здійснено відпуск покупцю товару на суму 124 680,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 22.01.2019 року № РН-0000006, товарно-транспортною накладною від 22.01.2019 року № 1 та довіреністю покупця на отримання ТМЦ № 2 від 22.01.2019 року.

Оплата товару на суму 124 680,00 грн. підтверджена копією руху коштів по банківському рахунку позивача.

Позивачем виписано податкову накладну № 3 від 22.01.2019 року та направлено на реєстрацію в ЄРПН.

08.02.2019 року позивач отримав квитанцію, згідно якої документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК податкової накладної № 3 від 22.01.2019 року зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Відповідачем запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» рішення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПКУ.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №3 від 22.01.2019 року було направлено повідомлення від 12.02.2019 р. та подані відповідні первинні документи.

Однак, рішенням відповідача від 14.02.2019 року № 1077531/35701202 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 3 від 22.01.2019 року з причин ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товару (без виказання конкретних документів) та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

19.02.2019 року позивачем було подано скаргу на вищезазначене рішення з поясненням, що розрахункові документи та банківські виписки не подані через відстрочення платежу згідно умов додаткової угоди № 2 до договору поставки. Проте, рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 28.02.2019 року №11760/35701202/2 залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення відповідача від 14.02.2019 року - без змін.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що покупець товару (ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21») розрахувався з позивачем в повному обсязі чотирма платежами - 25.02.2019 року сплачено 9 792,00 грн., 25.02.2019 року сплачено 27 000,00 грн., 25.02.2019 року сплачено 37 920,00 грн., 04.03.2019 року сплачено 49 968,00 грн., що відповідає умовам договору поставки щодо порядку оплати з урахуванням укладеної додаткової угоди № 2 від 22.01.2019 року.

Суд не погоджується з оскаржуваними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З наведеного вбачається, що обов`язком продавця є складання та надіслання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН за правилом «першої події».

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/ розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно п.п. 201.16.3. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до постанови КМ України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації"', підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до пп. 1, пп.2 п. 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом № 567:

1) для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

2) для критерію, зазначеного в пп. 2 п. 6 Критеріїв:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18.

Як зазначалося судом раніше, між ТОВ "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" (Постачальник) та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21» (Замовник) укладений договір поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати вакуумне коммутаційне обладнання у власність Замовника, в асортименті та по ціні у відповідності до Специфікації.

Між сторонами 18.01.2019 року укладено специфікацію № 1 та 22.01.2019 року специфікацію №2, в яких визначено конкретний перелік партії товару, що поставляється.

Також між сторонами укладено додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2 до договору поставки, згідно яких визначено порядок оплати партії товару по специфікаціям - відстрочення платежу 60 днів після отримання товару.

На виконання умов вищевказаного договору та специфікацій позивачем було здійснено відпуск покупцю товару на суму 78 000,00 грн. та на суму 124 680,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями покупця на отримання ТМЦ.

Оплата замовником товару на рахунок підприємства підтверджено копією руху коштів по банківському рахунку позивача.

При цьому, оплата товару ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21» на суму 78 000,00 грн. за договором поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року здійснена двома платежами: 06.02.2019 року сплачено 16 000,00 грн. та 60 000,00 грн. сплачено 22.02.2019 року з урахуванням додаткової угоди №1, що підтверджено банківською випискою по руху коштів.

Оплата товару на суму 124 680,00 грн. за договором поставки № 020119/1 від 02.01.2019 року здійснена покупцем товару в повному обсязі чотирма платежами: 25.02.2019 року сплачено 9 792,00 грн., 25.02.2019 року сплачено 27 000,00 грн., 25.02.2019 року сплачено 37 920,00 грн., 04.03.2019 року сплачено 49 968,00 грн., що відповідає умовам договору поставки щодо порядку оплати з урахуванням укладеної додаткової угоди № 2 від 22.01.2019 року.

Згідно з п. п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник додатку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Позивачем виписано податкові накладні № 1 від 18.01.2019 року на суму 78 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 000,00 грн. та № 3 від 22.01.2019 року на суму 124 680,00 грн., в т.ч. ПДВ 20 780,00 грн.

05.02.2019 року та 08.02.2019 року отримав квитанції, згідно яких реєстрація ПН/РК податкових накладних зупинена.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним №1 від 18.01.2019 року та №3 від 22.01.2019 року направлено повідомлення від 07.02.2019 року, від 12.02.2019 року та надані відповідні документи.

Разом із тим, контролюючим органом порушено вимоги підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ним не зазначено у квитанції від 31 травня 2018 року про зупинення реєстрації конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

01 січня 2018 року набув чинності Закон України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким з Податкового кодексу України виключено пункт 74.2 статті 74, а пункт 201.16 статті 201 викладено у такій редакції: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно вимог пункту 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Як вбачається з матеріалів справи, у спосіб, визначений Порядком № 117, позивачем надано документи для проведення розблокування податкових накладних.

Поряд із цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 /додаток 2 до вказаного Порядку/.

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Так рішення Головного управління ДФС у Харківській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №1075969/35701202 від 13.02.2019 року, №1077531/35701202 від 14.02.2019 року, відповідно до яких у реєстрації податкових накладних відмовлено через ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, та первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу копії усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ТОВ "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" та ТОВ «НВП «ЕНЕРГІЯ 21» та на те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу №1075969/35701202 від 13.02.2019 року, №1077531/35701202 від 14.02.2019 року є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити дії по реєстрації податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити дії по реєстрації поданих товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" податкових накладних № 1 від 18.01.2019 року, № 3 від 22.01.2019 року, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" (, адреса: 61013, м. Харків, вул. Примакова, 46) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення №1075969/35701202 від 13.02.2019 року, №1077531/35701202 від 14.02.2019 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" податкові накладні № 1 від 18.01.2019 року, № 3 від 22.01.2019 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТАКТ-СЕРВІС-УКРАЇНА" () судові витрати в розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 20 червня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.