Справа № 356/301/19
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/301/19
№ провадження 2-а/356/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.19 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Ярослава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він 04.04.2019 року близько 15 години 00 хвилин, рухаючись по вул. Набережній в м. Березань Київської області, керуючи автомобілем, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 Олександровичем з підстав того, що позивач нібито не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в) Правил дорожнього руху. Після цього, працівником поліції Андрійченком ОСОБА_3 О. щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДПО 18 № 245075 від 04.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, виходячи з надуманості підстав її винесення. Зокрема, у працівника поліції Андрійченка Я.О. не було жодних підстав для винесення оскаржуваної постанови, оскільки, на момент зупинки, позивач був пристебнутий ремнем безпеки, що підтвердили свідки з числа його пасажирів (на момент зупинки).

Як стверджує позивач, висновок відповідача - інспектора СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Ярослава Олександровича щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 в) є помилковим та безпідставним, адже не ґрунтується на будь-яких належних та допустимих доказах на підтвердження правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. Сама ж по собі оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки формулювання в рішенні лише адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже належним чином зафіксованого та доведеного правопорушення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 року у справі № 388/1/17.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 245075 від 04.04.2019 року, винесену Інспектором СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченком Ярославом Олександровичем.

02.05.2019 року винесено ухвалу Березанського міського суду Київської області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення без руху.

17.05.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви на виконання вказаної вище ухвали суду.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній адміністративній справі.

27 травня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.06.2019 року для повторного виклику відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 , належним чином повідомлений, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він разом з ОСОБА_1 їхав зі сторони залізничного вокзалу до центру міста Березань. По вулиці Набережній, біля церкви, назустріч їм їхав патрульний автомобіль, який, проїхавши повз них, розвернувся та, наздогнавши їх автомобіль, зупинив його. ОСОБА_1 , знявши ремінь безпеки, вийшов з автомобіля до поліцейських. На вимогу поліцейських він надав документи, після перевірки яких ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки, про що буде винесено постанову. На вимогу свідка та ОСОБА_1 надати відеопідтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, поліцейський ОСОБА_4 повідомив, що у нього є напарник, який є свідком того, що ОСОБА_1 був не пристебнутий. Повернувши документи, поліцейські сіли до патрульного автомобіля та поїхали.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, настає у разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Судом встановлено, що 04.04.2019 року поліцейський СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області сержант поліції Андрійченко Я.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 245075 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, керуючи транспортним засобом ГАЗ 32213, номерний знак НОМЕР_1 , 04.04.2019 року о 15 годині 10 хвилин в Київській області, м. Березань, вул. Набережна, Мокін В.Р., керуючи авто, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним пасивними засобами безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 гривня (а.с. 5).

Зі змісту позову, пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, з показань свідка ОСОБА_5 , наданих ним в судовому засіданні, вбачається, що позивач правопорушення не визнав, оскільки був пристебнутий ременем безпеки.

Проте, будь-яких доказів на спростування позиції позивача, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

Проаналізувавши обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови серії ДПО18 № 245075 від 04.04.2019 року, винесеної інспектором СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченком Ярославом Олександровичем. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 7, 9, 121, 245, 247, 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 73, 77, 74, 75, 205, 242, 243, 246, 257, 262, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1.3, 1.9, 2.3 в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до інспектора СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Ярослава Олександровича, вул. Шевченків шлях, 32, м. Березань, Київська область, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 245075 від 04.04.2019 року, винесену інспектором СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченком Ярославом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 51 гривні штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік