Справа № 607/5093/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року№ 857/5988/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року у справі №607/5093/19 (суддя Сливка Л.М., м.Тернопіль) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.02.2019 серії ЕАВ №938837 (далі - Постанова).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У доводах апеляційної скарги наводить окремі обставини справи в обґрунтування правомірності винесення відносно позивача оскаржуваної Постанови, зазначає, що останнім порушено вимоги пункту 12.6 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - ПДР), а саме перевищено встановлене обмеження швидкості руху поза населеним пунктом.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не спростовано доводів позивача згідно яких останній заперечує факт вчинення ним проступку. Крім того, вказує на ряд порушень при винесенні спірної Постанови, які стали підставою для її скасування.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.02.2019 позивач керував транспортним засобом марки «Peugeot 508», р.н. НОМЕР_1 , о 17/30 год на 66-му км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп в напрямку міста Житомира рухався зі швидкістю 144 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху поза населеним пунктом на 34 км, чим порушив пункт 12.6. «ґ» ПДР. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAMLTI 20/20 №ТС000681.

На підставі наведеного, інспектором Управління Мишко А.О. винесено Постанову, згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.2).

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього Постановою, та вказує, що при складанні Постанови допущено порушення вимог чинного законодавства та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Зокрема, у ній не зазначено місця скоєння адміністративного правопорушення, немає посилання на адресу веб-сайту в мережі Інтернет, де він міг би ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, а також не надано інформації про порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Крім цього, як стверджує позивач, на місці зупинки суб`єктом владних повноважень не було ознайомлено з фото-, відео фіксацією як доказом вчинення адміністративного правопорушення, не роз`яснено прав та обов`язків, що є порушенням норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваної Постанови.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до пункту 12.6 «ґ» ПДР поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю, зокрема, іншим транспортним засобам, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив ПДР.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи видно, що відповідачем до відзиву на позовну заяву додано фото та DVD диск із записами приладу TruCAMLTI 20/20 (серійний номерТС000681) (а.с.25, 30).

На фото та відеозаписі зафіксовано, що автомобіль позивача 22.02.2019 о 17/36 год проїжджав автомобільною дорогою М-06 66 км зі швидкістю 144 км/год, при цьому дозволена максимальна швидкість 110 км/год. Таким чином, перевищення швидкості становить 34 км/год.

Порушення ПДР зафіксовано на прилад TruCAMLTI 20/20, серійний номер ТС000681. Як видно із документів, що містяться у матеріалах справи лазерний вимірювач швидкості TruCAMLTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Крім цього, на зазначений тип лазерного вимірювача швидкості (LTI 20/20 TruCAM серійний номер ТС000681) Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України видано експертний висновок, що діє до 27.09.2021. Також, відповідно до свідоцтва про повіркузаконодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11919, що діє до 25.09.2019, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год і ± 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с.26-29),

Тому, лазерний вимірювач TruCamLTI 20/20 (серійний номерТС000681) є належним засобом для встановлення швидкості руху транспортних засобів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена Постанова відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Щодо твердження суду першої інстанції, що у Постанові не зазначено місця скоєння правопорушення, апеляційний суд звертає увагу на те, що у Постанові вказано місце розгляду справи. На підставі статей 249, 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито за місцем його вчинення. Оскільки місце розгляду справи збігається з місцем вчинення адміністративного правопорушення та місцем, де інспектор патрульної поліції несе службу у той час, то зазначений недолік Постанови не може впливати на її чинність.

Крім того, суд апеляційної інстанції не може визнавати недоліком Постанови на який вказав суд першої інстанції невідповідність часу вчиненням адміністративного правопорушення, зазначеного у Постанові (17/41 год) та часу, зафіксованого на фото та відеоматеріалах (17/36 год), так як, вказаний проміжок часу, що зафіксований лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 та зазначений у Постанові, використаний інспектором поліції для з`ясування того чи було вчинено адміністративне правопорушення та встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Що стосується тверджень позивача про те, що йому не роз`яснено прав та обов`язків, при винесенні оскаржуваної Постанови та не ознайомлено із фото-, відео фіксацією як доказом вчинення адміністративного правопорушення, слід зауважити наступне.

На зворотній стороні Постанови містяться права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, у Постанові зазначено зміст скоєного адміністративного правопорушення, а підпис ОСОБА_1 свідчить про те, що він ознайомився з її змістом та визнав факт вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки, на переконання апеляційного суду відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскаржувана Постанова винесена за наявності достатніх для цього підстав, адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції частини першої статті 122 КУпАП.

Статтею 317 КАС передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін