Справа № 826/24651/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2019 року

Київ

справа №826/24651/15

адміністративне провадження №К/9901/17034/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Л.В. Тацій, перевіривши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка підписана представником ОСОБА_15, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародне бюро кредитних історій» (далі - ПрАТ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноваженої особи, Кадирова В.В.), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ «Міжнародне бюро кредитних історій», звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Кадирова В.В., в якому, з урахуванням подальшого зменшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 18 вересня 2015 року № 822, яким встановлено факт нікчемності договорів поворотної фінансової допомоги, укладених між ПрАТ «Міжнародне бюро кредитних історій» та фізичними особами ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), а також транзакцій (операцій) по перерахуванню коштів на підставі зазначених договорів;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення вказаних фізичних осіб до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вказаних фізичних осіб, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Кадирова В.В., ПрАТ «Міжнародне бюро кредитних історій» задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 19 червня 2019 року.

Судом установлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 1 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) і підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Частинами 3 і 4 статті 1312 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво іншої особи у Верховному Суді відповідно до статті 1312 цієї Конституції з 01 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (тобто до 30 вересня 2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Згідно статей 248, 249 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною 4 статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 55, 57 КАС України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями): ордеру, виданого на ведення справи в суді чи договору і свідоцтва або довіреності.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, остання підписана особою, яка зазначена представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвокат ОСОБА_15.

Відповідно до частин 1, 2, 6, 8 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу можу бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

На підтвердження своїх повноважень до касаційної скарги ОСОБА_15 надано ксерокопію довіреності від 30 травня 2019 року за № 27-9314/19, виданої від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі директора-розпорядника ОСОБА_16, якою він уповноважує адвоката ОСОБА_17, представляти інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його директора-розпорядника.

Ксерокопія довіреності, яка подана до касаційної скарги, засвідчена підписом повіреної особи, а не довірителем, у зв`язку з чим не визнається судом належним чином оформленою, оскільки така форма посвідчення не є достовірним доказом уповноваження довірителем ОСОБА_16 на представництво інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у суді.

Тобто, в матеріалах касаційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень через представника та, відповідно, обсяг повноважень, наданий цьому представнику.

Крім того, до матеріалів касаційної скарги не надано документу, яким підтверджується статус представника, як адвоката.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Аналогічна правова позиція стосовно застосування пункту 1 частини 5 статті 332 КАС України викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 26 липня 2018 року у справі № 809/258/18, від 14 вересня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 22 жовтня 2018 року у справі № 815/1801/18, від 05 грудня 2018 року у справі № 826/14291/18, від 12 грудня 2018 року у справі № П/9901/939/18.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 1312 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Враховуючи вимоги пункту 1 частини 5 статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 59, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародне бюро кредитних історій» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному ст. 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Тацій