Справа № 540/2687/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2687/18
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенко О. В., Коваль М.П.,

за участю секретаря Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Сапфір-Агро" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Фермерське господарство "Сапфір-Агро" (далі - ФГ "Сапфір-Агро") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 4 грудня 2018 року № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 7 по 10 серпня 2018 року посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року. За результатами перевірки складено акт від 17 серпня 2018 року за 161/21-22-14-01/37638711 в якому, серед іншого, зазначено про порушення позивачем пп.163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.2.2, пп. 164.2.5, абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп. 170.1.1 п. 170.1 ст.170 Податкового кодексу України, а також пп. «б» п. 176.2 ст.176, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № , № , № та № . За результатами адміністративного оскарження наведених вище податкових повідомлень-рішень, рішенням ДФС України від 29 листопада 2018 року № 38718/6/99-99-11-04-01-25 скасовані податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № , № , в частині збільшення ФГ «Сапфір-Агро» податкових зобов`язань з ПДВ по операціях списання газового конденсату, суміші парафінових вуглеводнів стабілізованої та придбання товарів для свиней і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № та № залишено без змін. Розглянувши рішення ДФС України від 18 грудня 2018 року № 40857/6/99-99-11-04-01- 25, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 4 грудня 2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним платежем 639879 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 159969,75 грн.. На думку позивача, висновки акта перевірки не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняте відповідачем на його підставі податкове повідомлення-рішення від 4 грудня 2018 року № , за результатами адміністративного оскарження, підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 5 березня 2019 року позовні вимоги ФГ "Сапфір-Агро" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 4 грудня 2018 року № .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт відсутності господарських взаємовідносин між ФГ "Сапфір-Агро" та його контрагентами з приводу придбання товарів/послуг визначених спірним податковим повідомленням-рішенням.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, і, крім того, рішення суду винесено з порушення норм матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час перевірки позивача було встановлено, що підприємством не доведено наявність у нього витрат по внесенню добрив, гербіцидів та засобів хімічного захисту рослин в грудні 2016 року на загальну суму 3311004,01 грн., оскільки застосування використаних препаратів на вирощуваних рослинах не рекомендовано, періоди використання не співпадають з нормативним періодом внесення, використання не підтверджено первинними документами. Крім того, контролюючий орган наполягає на тому, що послуги дизайну друкованої продукції на загальну суму 15555 грн. (2555 грн. за лютий 2016 року та 13000 грн. за березень 2016 року) використані не в господарській діяльності підприємства. До того ж, відповідач вказує, що ФГ «Сапфір-Агро» занижено податкові зобов`язання з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму придбаного товару (олії рафінованої, цукру, борошна, круп), які використані не в господарській діяльності на загальну суму 22457 грн..

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що з 7 по 10 серпня 2018 року посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 17 серпня 2018 року за 161/21-22-14-01/37638711, в якому зазначено про порушення позивачем:

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.2.2, пп. 164.2.5, абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, пп. 170.1.1 п. 170.1 ст.170 Податкового кодексу України, у результаті чого ФГ "Сапфір-Агро" визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся на загальну суму 17230,86 грн.;

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.2, абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, у результаті чого позивачу визначено суму податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся на загальну суму 969,12 грн.;

- пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168 ПК України, у результаті чого ФГ "Сапфір-Агро" не перераховано податок на доходи фізичних осіб до бюджету у строк, встановлений для місячного податкового періоду, коли оподатковуваний дохід нараховано податковим агентом, але не виплачено платникам податків за жовтень 2016 року у сумі 50000 грн.;

- пп. «б» п. 176.2 ст.176, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 13.01.2015 №4 , в результаті чого не відображено основну суму поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку, яка повертається йому, та основну суму поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку у Податковому розрахунку за 4 квартал 2015 року, 2-4 квартали 2016 року, 1 квартал 2017 року, та не в повному обсязі відображено суму нарахованого/виплачено доходу та суму утриманого податку у Податковому розрахунку за 4 квартал 2016 року та 1 квартал 2017 року, в частині оподаткування військовим збором не достовірно відображено загальну суму нарахованого (виплаченого) доходу та суму нарахованого (перерахованого) військового збору за 3 квартал 2015 року, 4 квартал 2016 року, 1,4 квартали 2017 року;

- п.1 ч.2 ст.6, абз.1 п.1 ч.1, ст.7, ч.4, абз.1 ч.7 ст.8, ч. 2 загальнообов`язкове (із змінами та доповненнями), який діяв на момент встановленого порушення, у результаті чого своєчасно підприємством не нараховано єдиний внесок за липень 2015 року у сумі 9,05 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № , № , № та № .

3 жовтня 2018 року ФГ "Сапфір-Агро" оскаржено результати перевірки в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження наведених вище податкових повідомлень-рішень, рішенням ДФС України від 29 листопада 2018 року № 38718/6/99-99-11-04-01-25 скасовані податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № , № , в частині збільшення ФГ «Сапфір-Агро» податкових зобов`язань з ПДВ по операціях списання газового конденсату, суміші парафінових вуглеводнів стабілізованої та придбання товарів для свиней і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2018 року № та № залишено без змін.

За наслідками розгляду рішення ДФС України від 18 грудня 2018 року № 40857/6/99-99-11-04-01- 25, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 4 грудня 2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним платежем 639879 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 159969,75 грн..

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 названого Кодексу (у вказаній вище редакції) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

На підставі пункту 198.6 статті 198 ПК України (у вказаній вище редакції) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як установлено матеріалами справи, основним видом діяльності ФГ "Сапфір-Агро" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т. 1 а. с. 13-15).

З матеріалів справи вбачається, що спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на додану вартість на суму 639879 грн..

В акті перевірки, серед іншого, посадовими особами відповідача зазначено, що ФГ "Сапфір-Агро" занижено податкові зобов`язання з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суми добрив, хімічних засобів захисту рослин, використаних не в господарській діяльності в грудні 2016 року на суму 622201 грн..

В обґрунтування свого висновку контролюючий орган вказує, що названі вище витрати по списанню добрив, гербіцидів та засобів хімічного захисту рослин в грудні 2016 року на суму 3311004,01 грн. (в т. ч. ПДВна 622201 грн.) не пов`язані з господарською діяльністю позивача, у зв`язку з не рекомендованим застосуванням їх на вирощування рослин, а також періоди використання не співпадають з нормативним періодом внесення.

Крім того, під час процедури адміністративного оскарження результатів перевірки, відповідачем додатково зазначено про відсутність у ФГ "Сапфір-Агро" лімітно-забірних карток за формою ВЗСГ-1, застосування яких передбачено Методичними рекомендаціями щодо застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку виробничих запасів в сільськогосподарських підприємствах, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 21.12.2007 N 929.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частинам 1 та 2 ст. 9 названого Закону (у вказаній вище редакції) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Проте, всупереч висновкам контролюючого органу, витрати позивача на суми добрив та засобів хімічного захисту рослин безпосередньо пов`язані з його статутною діяльністю (вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур) та підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами.

Так, матеріалами справи встановлено, що списання добрив та засобів захисту рослин здійснено за актом списання від 31 грудня 2016 року та за актом про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за червень-грудень 2016 року, де зазначено вартість використаних засобів, їх кількість.

Окрім цього, в актах зазначена площа на яку вони внесені, культуру та рік запланованого врожаю культури (т. 1 а. с. 131, 132).

Приписами ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Отже, використані позивачем акти відповідають вимогам, які передбачені для первинних документів, а отже є підставою для списання добрив та засобів захисту рослин у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, будь-яких зауважень до змісту чи форми названих первинних документів контролюючим органом не встановлено.

На підтвердження факту придбання добрив, хімічних препаратів, їх зберігання на складі підприємства позивачем надано картки рахунку № 208 на якому обліковуються відповідні засоби, видаткові накладні, договори поставки та товарно-транспортними накладними про їх перевезення (т. 1 а.с.133-192).

Матеріалами справи встановлено, що внесення препаратів та добрив було заплановано підприємством 15 червня 2016 року згідно відповідного плану (т. 1 а. с.129).

Так, згідно плану внесення в 2016 році мінеральних органічних і бактеріальних добрив та засобів захисту озимої пшениці урожай 2017 року на 1200 га землі фактично у період червень 2016 року по грудень 2016 року було використано:

- фумігант - в червні 2016 року для обробки приміщення для зберігання насіння пшениці для посівів озимої пшениці;

- харнес 90% - в липні 2016 року після збирання передника для знешкодження злакових і дводольних бур`янів;

- суперфосфат амонію - в серпні 2016 року під оранку;

- віта вакс (протруйник (фунгіцид)) - в вересні 2016 року для протруювання насіння пшениці для посівів озимої пшениці суспензією препарату;

- далілі (протруйник (інсектицид) в вересня 2016 року для протруювання насіння пшениці для посівів озимої пшениці суспензією препарату;

- карбамід в жовтні 2016 року в період передпосівної культивації;

- амофос в жовтні 2016 року в період сівби;

- добриво азотне-фосфорно-калійне в жовтні 2016 року в період сівби;

- аміачна селітра - листопад 2016 року в період виконання робіт з підживлення аміачною селітрою;

- блекджек (біостимулятор росту) - в листопаді 2016 року під час виконання робіт з внесення гербіцидів;

- келпак в.р. (прилипач для пестицидів і агрохімікатів) - в листопаді 2016 року під час виконання робіт з внесення гербіцидів;

- сільвет голд (прилипач для пестицидів і агрохімікатів) - в листопаді 2016 року під час виконання робіт з внесення гербіцидів;

- тілт 250 (фунгіцид для боротьби з грибними хворобами під час вегетації озимої пшениці) - в листопаді 2016 року під час виконання робіт з внесення гербіцидів.

Для підтвердження правомірності використання вищезазначених мінеральних добрив на посівах пшениці озимої в ФГ «Сапфір-агро» у 2016 році позивач звернувся до Інституту зрошуваного землеробства національної академії аграрних наук.

Завідуючим відділенням агротехнологій 133 НААН кандидатом с/г наук письмово була надана інформація щодо правомірності використання мінеральних добрив на посівах пшениці озимої в ФГ «Сапфір-Агро» у 2016 році (т. 1 а. с. 220).

Отже, апеляційний суд відхиляє посилання відповідача щодо сумнівів доцільності використання добрив та хімічних засобів у господарський діяльності ФГ «Сапфір-агро», оскільки у контролюючого органу відсутні повноваження щодо оцінки стосовно використання позивачем агрохімії, а будь-яких інших доводів на спростування названої вище обставини, відповідачем не надано.

Щодо використання позивачем форм № ВЗСГ-1 (лімітно-зібрані картки), то колегія суддів зазначає, що дана форма затверджена методичними рекомендаціями, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тобто не носять обов`язків характер їх застосування для підприємств, які не підвідомчі Міністерству Аграрної політики України.

При цьому, нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не визначено обов`язковість використання таких форм.

Такими чином, висновок ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про заниження ФГ «Сапфір-агро» у звітному періоді грудень 2016 року зобов`язання по податку на додану вартість на суму 622201 грн., за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суми добрив, хімічних засобів захисту рослин, використаних в негосподарській діяльності, є безпідставним.

Крім того, під час перевірки відповідачем також встановлено порушення щодо заниження ФГ «Сапфір-Агро» податкових зобов`язань з податку на додану вартість за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму послуг дизайну друкованої продукції та спортивно-оздоровчих послуг, які використані не в господарської діяльності позивача.

Як встановлено судом першої інстанції та зазначено відповідачем в апеляційній скарзі, що згідно розрахунку оскарженого податкового повідомлення-рішення сум вбачається, що сума визначеного ФГ «Сапфір-Агро» податкового зобов`язання у розмірі 639879 грн. включає в себе, серед іншого (двома різними пунктами) суми по виявлених порушеннях:

- не підтвердження факту використання в господарській діяльності послуги дизайну друкованої продукції - сума збільшеного грошового зобов`язання з ПДВ 13000 грн. (п.1 розрахунку);

- не підтвердження факту використання в господарській діяльності підприємства спортивно-оздоровчих послуг - сума збільшеного грошового зобов`язання з ПДВ 2555 грн. (п.3 розрахунку) ( т. 2 а. с. 25).

Проте, як вірно зазначено окружним судом, в акті перевірки не викладено жодних обставин, з яких відповідач міг би дійти висновку про заниження ФГ «Сапфір-Агро» грошового зобов`язання з ПДВ на суму 2555 грн. щодо спортивно-оздоровчих послуг.

В обґрунтування своїх доводів, відповідач лише стверджує про те, що відповідні послуги не використані ФГ «Сапфір-Агро» в господарській діяльності.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, спортивно-оздоровчі послуг були проведені з метою рекламування продукції позивача.

Зокрема, за КВЕД, серед іншого, ФГ «Сапфір-Агро» також займається розведенням свійської птиці. В подальшому позивач надає свій товар, зокрема птицю, до консервного заводу, який на їх замовлення виготовляє тушонку та інші товари для майбутньої реалізації.

До того ж, наведені вище обставини не спростовані відповідачем в ході судового розгляду апеляційним судом.

Ураховуючи наведене, висновок контролюючого органу в частині заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму спортивно-оздоровчих послуг на суму 2555 грн., є необґрунтованим та не доведеним.

Аналізуючи висновок контролюючого органу про заниження підприємством податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму послуг дизайну друкованої продукції та придбаного товару (олії рафінованої, борошна, круп), які використані не в господарській діяльності на суму 13000 грн. та 22457 грн. відповідно, апеляційний суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в акті перевірки зазначено, що останнім не заперечується факт отримання ФГ «Сапфір-Агро» послуг з дизайну друкованої продукції на суму 78000 грн. (з них ПДВ 13000 грн.) та товарів (олії рафінованої, цукру, борошна, круп) на суму 134742 грн. (з них ПДВ 22457 грн.), та їх оплату позивачем.

Проте, відповідач лише стверджує про те, що відповідні послуги не використані ФГ «Сапфір-Агро» в господарській діяльності.

Матеріалами справи встановлено, що ФГ «Сапфір-Агро» в рекламних цілях, для розповсюдження інформації про продукцію з метою прямого отримання прибутку, замовлено у ТОВ «Лабораторія Алхімії» послуги дизайну друкованої продукції. Вартість послуг дизайну друкованої продукції яка містить інформацію про продукцію ФГ «Сапфір-Агро» включені до собівартості реалізованої продукції, тобто в подальшому використані в операціях які є об`єктом оподаткування ПДВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів того, що замовлені послуги (дизайну друкованої продукції) використані підприємством в інакших цілях, окрім як для реклами товарів, що виробляються та реалізуються підприємством, а сам по собі акт перевірки не містить обставин з яких контролюючий орган дійшов відповідного висновку.

Щодо придбання товарів (олії рафінованої, цукру, борошна, круп), то в ході судового розгляду сторони не заперечують наявність належним чином складених податкових накладних та інших податкових документів по господарським операціям з контрагентами у яких відповідний товар/послуги придбані.

За таких обставин, контролюючим органом необґрунтовано прийшов до висновку щодо заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму послуг дизайну друкованої продукції, придбаного товару (олії рафінованої, борошна, круп), які використані не в господарській діяльності, а суми у розмірі 13000 грн. та 22457 грн. відповідно, безпідставно включені до спірного податкового повідомлення-рішення.

Окрім цього, з приводу порушень викладених в акті перевірки щодо заниження ФГ «Сапфір-Агро» податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму товару (цукру) у розмірі 10333 грн., колегія суддів зазначає.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, не дивлячись на те, що зазначене порушення включено відповідачем до розрахунку складових суми грошового зобов`язання (п.5 Розрахунку) (т. 2 а. с. 25), визначеного податковим повідомленням рішенням від 4 грудня 2018 року № (а.с.25 т.с.2), сума за цим правопорушенням як складова загальної суми 639879 грн. зазначена як « 0».

Тобто, сума грошового зобов`язання за порушенням «не підтвердження факту використання в господарській діяльності цукру» фактично не мала впливу на формування суми грошового зобов`язання визначеного оскарженим податковим повідомленням-рішенням, оскільки не ввійшло в загальну суму податкових зобов`язань з ПДВ - 639879 грн., визначеної контролюючим органом позивачу за перевіряємий період.

Необхідно відзначити, що в судовому засіданні апеляційного суду представником відповідача підтверджено безпідставність включення податковим інспектором відповідної суми до придаткових зобов`язань з ПДВ визначених оскарженим податковим повідомленням-рішенням.

Підсумовуючи усе викладене вище, оцінюючи усі докази в сукупності, випливає, що наведені відповідачем в акті перевірки аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що підтверджують заниження ФГ «Сапфір-Агро» податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суми товарів/послуг, які використані не в господарській діяльності.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ФГ «Сапфір-Агро» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 4 грудня 2018 року № , є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Сапфір-Агро" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.