Справа № 808/932/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 808/932/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 р. (суддя Конишева О.В., повне судове рішення складено 09.04.2019 р.) з питання виправлення помилки у виконавчому листі в справі № 808/932/17 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 07.03.2017 р. № 121ц про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області та органів прокуратури Запорізької області у зв`язку зі скороченням кількості прокурорів органу прокуратури відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України; поновлено старшого радника юстиції Гриценка Д.В. на посаді начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області; стягнуто з прокуратури Запорізької області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2017 р. по 30.05.2018 р. в розмірі 113 264,18 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 р. скасоване рішення суду першої інстанції, в справі ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2019 р. скасована постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 р. в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 121ц від 07.03.2017 р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в цій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. залишено без змін.

Тобто, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. набрало законної сили 30.01.2019 р.

28.03.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, в якій вказує, що у виконавчому листі допущено описку в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на його корить, а саме замість стягнення з прокуратури Запорізької області суми 187435,68 грн. зазначено суму 113264,18 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 р. в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити ухвалу без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано обґрунтованим Верховним Судом.

Суд вважає обґрунтованим відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Запорізьким окружним адміністративним судом у скороченому рішенні (вступній та резолютивній частинах) від 30.05.2018 р. вказано про стягнення з прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2017 р. до 30.05.2018 р. в розмірі 187435,68 грн.

У резолютивній частині повного рішення судом першої інстанції стягнуто на користь ОСОБА_1 з прокуратури Запорізької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2017 р. по 30.05.2018 р. в розмірі 113 264,18 грн.

В мотивувальній частині повного рішення судом першої інстанції приведено розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вказано, що кількість днів вимушеного прогулу з 08.03.2017 р. по 05.09.2017 р. складає 122 дні, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за цей період становить 40540,60 грн.; за період з 06.09.2017 р. по день винесення рішення кількість днів вимушеного прогулу складає 182 дні, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за цей період становить 146562,78 грн. Оскільки у період з 10.03.2017 р. по 28.02.2018 р. позивач перебував на обліку у Південному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя та отримав допомогу по безробіттю в сумі 73839,20 грн., розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 113264,18 грн.

Судове рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Верховного Суду від 30.01.2019 р.

Частиною 1 статті 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В цьому випадку виконавчий лист, в якому позивач просить виправити помилку, виданий на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р., яке набрало законної сили.

Вимоги до виконавчого документу, яким є виконавчий лист, встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, відповідно до частини 1 якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Тобто, у виконавчому документі, яким є виконавчий лист, зазначається саме резолютивна частина рішення, яка підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що у виконавчому листі зазначено про стягнення з прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 113264,18 грн., що повністю відповідає резолютивній частині судового рішення.

Статтею 374 КАС встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (частина 1).

Отже, виправлення помилки у виконавчому листі можливе лише у разі допущення такої помилки при його оформленні або видачі.

Оскільки в спірному випадку при оформленні та видачі виконавчого листа не допущено помилки, виконавчий лист повністю відповідає резолютивній частині судового рішення, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

Посилання ж на факт скасування ухвали суду першої інстанції про виправлення помилки у скороченому рішенні жодним чином не спростовує правильності видачі виконавчого документу саме відповідно до змісту резолютивної частини повного рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 р. з питання виправлення помилки у виконавчому листі в справі № 808/932/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 р. з питання виправлення помилки у виконавчому листі в справі № 808/932/17 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19.06.2019 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19.06.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко