Справа № 520/1860/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

10.06.2019 р. Справа № 520/1860/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - Марусенко В.О.,

представника відповідача - ГУ ДФС у Харківській області - Книга Ю.Ю.,

представників відповідача - ГУ ДФС у Київській області - Обертас Р.О., Ігнатенка Є.М.,

Лутанюка В.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Харківській області , в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області від 31.10.2018 №2342 «Про проведення фактичних перевірок» в частині призначення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» (ідентифікаційний код 31197130);

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Київській області неприйняття до розгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» на акт фактичної перевірки від 27.11.2018;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Харківській області від 11 грудня 2018 року №0, яким до Товариства на підставі акту перевірки №2206/1000/14/39197130 від 27.11.2018, застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 344866,78 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2019 закрито провадження у справі №520/1860/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Харківській області в частині позовних вимог про визнання дій Головного управління ДФС у Київській області щодо неприйняття до розгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ» на акт фактичної перевірки від 27.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржуваний наказ та прийняте за результатами проведеної перевірки на підставі вказаного наказу податкове повідомлення - рішення є протиправними, через що підлягають скасуванню, оскільки наданий позивачу додаток до наказу виготовлено з порушенням вимог щодо формування Витягу з службового документу, закріплених в Інструкції з діловодства у ДФС України та ДСТУ, а відсутність на час перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідачі проти позову заперечували, від представника відповідача - ГУ ДФС у Київській області - Федотової К.О. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що податковий орган під час прийняття оскаржуваного наказу діяв в межах своїх повноважень. Також представник відповідача зазначила, що оскаржуваний наказ був виданий на підставі положень ст. 81 ПК України, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення були прийняті на підставі виявлених порушень, а саме неведення обліку руху нафтопродуктів за марками, видами нафтопродуктів у змінному звіті за формою 17-НП, який повинен складатися у двох примірниках, з яких перший примірник передається до бухгалтерської служби, другий примірник залишається у матеріально відповідальної особи. Водночас, представник відповідача зазначила, що під час проведеної фактичної перевірки встановлено, що при передачі зміни матеріально відповідальні особи позивача не ведуть у встановленому порядку облік, не складають звіт за формою 17-НП та не залишають другий примірник на АЗС, що підтверджується наданою довідкою начальника АЗС ОСОБА_2 та поясненнями матеріально відповідальної особи ОСОБА_1 про відсутність звітних звітів на АЗС та не ведення обліку за місцем реалізації нафтопродуктів.

Також від представника відповідача - ГУ ДФС у Харківській області - Михайлової О.С. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що податковий орган під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяв в межах своїх повноважень, керуючись чинним законодавством України, на підставі виявлених порушень.

Представник позивача - Марусенко В.О. в судовому засіданні проведеному позов підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповідях на відзиви позови.

Представник відповідача - ГУ ДФС у Харківській області - Книга Ю.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позов.

В судовому засіданні проведеному представники відповідача - ГУ ДФС у Київській області - Обертас Р.О., Ігнатенко Є.М., Лутанюк В.В. (в режимі відеоконференції) проти позову заперечували, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" (далі - ТОВ "ТД "САН ОЙЛ") зареєстроване в порядку, визначеному чинним законодавством як юридична особа, перебуває на податковому обліку як платник податків (с.с.18-19).

Згідно матеріалів справи, за позивачем зареєстровано РРО за місцем здійснення господарської діяльності на АЗС за адресою: Київська область, с. Гоголів, вул.Шевченка,1Б.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що на підставі ст. ст. 75, 80, 81 ПК України прийнято оскаржуваний наказ ГУ ДФС у Київській області від 31.10.2018 № 2342. Як вбачається з Витягу з додатку до вказаного наказу контролюючим органом визначено проведення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України ТОВ "ТД "САН ОЙЛ" за адресою: Київська область, с. Гоголів, вул.Шевченка,1Б (а.с.20).

На виконання вказаного наказу працівниками ГУ ДФС у Київській області здійснено вихід за вказаною адресою для проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ТОВ "ТД "САН ОЙЛ" на АЗС.

Суд зазначає, що перед початком перевірки перевіряючими пред`явлено направлення на перевірку. Уповноважена особа позивача - ОСОБА_2 ознайомлений з направленнями на проведення перевірки, отримав копію наказу про проведення фактичних перевірок, про що свідчить підпис ОСОБА_2 у направленнях на перевірку (а.с.104).

Суд зауважує, що працівників контролюючого органу уповноваженими особами позивача було допущено до проведення перевірки, водночас, перевірку проведено в присутності касира (особи, яка здійснює розрахункові операції) ОСОБА_1 та начальника АЗС ОСОБА_2.

Таким чином, вказане свідчить про те, що допуск до перевірки, як і сама перевірка, фактично відбулися.

З огляду на викладене, суд зазначає, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки має захищати свої права шляхом недопуску. Якщо ж допуск відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В разі допуску до проведення перевірки в задоволенні таких позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може привести до відновлення порушених прав платників.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 по справі №820/9191/13-а, від 24.01.2019 по справі №826/13963/16, від 30.11.2018 по справі №808/1641/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, а також положення п.п.75.1.3 ст. 75 ПК України, оскаржуваний наказ від 31.10.2018 № 2342 є правомірним, через що у задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу ГУ у Київській області від 31.10.2018 № 2342, належить відмовити.

Судом встановлено, що за результатами фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт від 27.11.2018, у висновках якого визначено порушення: п.12, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; п. 16 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155; п. 6 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

На акт фактичної перевірки позивачем до ГУ ДФС у Київській області подано заперечення.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДФС у Харківській області надано відповідь, що відображена в листі від 11.12.2018 №23945/10/10-36-14-06-24 (а.с.75), в якій зазначено, що заперечення до акту фактичної перевірки ТОВ "ТД "Сан Ойл" залишено без розгляду, у зв`язку з порушенням строку на оскарження.

На підставі висновків, викладених в акті фактичної перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 11.12.2018 №0, яким за вказані порушення застосована штрафна санкція в сумі 344 8666,78 грн., в т.ч. за порушення порядку обліку нафтопродуктів в розмірі 344865,78 грн, а також за невідповідність суми коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених у денному звіті в розмірі 1 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 15.02.2019 №7656/6/99-99-11-06-01-25 залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 11.12.2018 №0, а скаргу - без задоволення (а.с.79-80).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті фактичної перевірки від 27.11.2018, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту акту фактичної перевірки, позивачем під час здійснення господарської діяльності на АЗС за адресою: Київська область, с. Гоголів, вул.Шевченка,1Б не здійснено облік нафтопродуктів, а саме: не складався первинний обліковий документ під час та після здійснення господарської операції, не здійснювався облік нафтопродуктів за окремими їх марками та видами в звіті за формою 17-НП. Також встановлена невідповідність суми коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених у денному звіті.

Згідно положень ст. 3 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (пункт 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (пункт 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг").

Правові засади бухгалтерського обліку визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» закріплено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 1-3 ст. 9 Законом Україна бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку нафтопродуктів, визначено Інструкцією N281/171/578/155, якою, в тому числі, передбачено, що кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №7-НП (п.10.4.1 Інструкції N281/171/578/155).

Відповідно до п. 10.2.10 Інструкції N281/171/578/155, на підставі товарно - транспортної накладної та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами, тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП.

Матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів змінному звіті за формою N 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається матеріально відповідальної особи (п 16.1 Інструкції N281/171/578/155).

З огляду на викладене, підставою для здійснення обліку нафтопродуктів є первинні документи - товарно-транспортні накладні, акти приймання, звіти за формою № 17-НП, відомість на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП, тощо. Вказані документи є підставою для оприбуткування нафтопродуктів за складським та бухгалтерським обліком.

Таким чином, відсутність документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є підставою для висновків про порушення встановленого законодавством порядку обліку ТМЦ.

В ході проведеної контролюючим органом фактичної перевірки позивача було визначено, що останнім не здійснено кількісний облік нафтопродуктів за окремими їх марками та видами - не складено первинний обліковий документ під час та після здійснення господарської операції звіт за формою 17-НП, який мав зберігатись у матеріально відповідальної особи на АЗС.

Суд зазначає, що контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки сформований запит від 27.11.2018 №1, який отримано уповноваженої особою позивача, про що мається відповідний підпис, в якому зазначено, що у зв`язку з проведенням фактичної перевірки, відповідно до п. п.20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.п.85.2, п. 85.4, п. 85.8 ст. 85 ПК України, в строк до 28.11.2018 надати документи за вказаним переліком, а саме: документи, що підтверджують оприбуткування товарних запасів за місцем реалізації, а саме змінний звіт АЗС, журнал надходження нафтопродуктів на АЗС, накладні, товарно - транспортні накладні, акти передачі, тощо, у разі відсутності (ненадання) вказаних документів надати пояснення з цього приводу, а також контролюючий орган просив надати змінний звіт форми 17-НП (а.с.23).

Судом встановлено, що запитувані документи ТОВ «ТД «САН ОЙЛ» не надано до контролюючого органу під час перевірки.

Водночас, згідно інформації, викладеної у довідці начальника АЗС ОСОБА_2 та пояснень матеріально відповідальної особи ОСОБА_1 про відсутність змінних звітів на АЗС та не ведення обліку за місцем реалізації нафтопродуктів, наданих під час фактичної перевірки, судом встановлено, що при передачі зміни матеріально відповідальні особи позивача не ведуть у встановленому порядку облік, не складають звіт за формою 17-НП та не залишають другий примірник на АЗС (а.с.93,95).

Враховуючи те, що на позивачем не надано контролюючому органу доказів на підтвердження обліку нафтопродуктів в сумі 172432,89 грн (звіт за формою №17-НП), а також враховуючи отримані пояснення від начальника АЗС ОСОБА_2 та пояснення матеріально відповідальної особи ОСОБА_1 про відсутність змінних звітів на АЗС та не ведення обліку за місцем реалізації нафтопродуктів, є підстави вважати, що контролюючим органом правомірно застосовано передбачену ст. 20 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" штрафну санкцію в розмірі 3444865,78 грн.

Щодо доводів представника позивача стосовно того, що присутні при перевірці працівники позивача не зрозуміли, які саме документи від них вимагаються та який строк, суд зазначає, що такі доводи спростовуються змістом запиту від ГУ ДФС у Київській області, в якому визначено чіткий перелік необхідних документів та строк, в який документи необхідно подати - 28.11.2018, а також змістом довідки начальника АЗС ОСОБА_2 та пояснень матеріально відповідальної особи ОСОБА_1 , що підтверджують відсутність, зокрема змінного звіту, за місцем реалізації нафтопродуктів.

Також в ході судового розгляду встановлено, що 27.11.2018 на вимогу контролюючого органу був роздрукований поточний Х-звіт реєстратора розрахункових операцій.

Визначення Х-звіт наведено у пункті 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 (далі - Вимоги), де зазначено, що Х-звіт - це денний звіт без обнулювання інформації в оперативній пам`яті.

Пунктом 15 вказаних Вимог передбачено, що чек Х-звіту повинен додатково містити такі дані (всі підсумки та суми обчислюються з початку зміни до моменту формування Х-звіту): загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) з розбивкою за формами оплати; підсумок розрахункових операцій за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг), якщо такий підсумок не дорівнює нулю; суми готівки за операціями "службового внесення" та "службової видачі".

Таким чином, поточний Х-звіт відображає суму коштів, яка була отримана від покупців товарів та послуг протягом 27.11.2018 до моменту його роздруківки за вимогою контролюючого органу.

При цьому, суд зазначає., що відповідно до Х-звіту, який відображає загальний розмір суми за розрахунковими квитанціями у денному звіті реєстратора розрахункових операцій сума отриманих коштів становила 11 607,62 грн.

Проте, згідно встановлених під час фактичної перевірки обставин, на місті проведення розрахунків контролюючим органом виявлено наявність лише 5 608,25 грн.

Отже, наявна була розбіжність майже в 6 тис грн, що підтверджується наданими відповідними поясненнями касира ОСОБА_1 (а.с.120).

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Враховуючи те, що під час проведеної фактичної перевірки контролюючим органом було встановлено невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій податковим органом правомірно було застосовано до позивача, керуючись положеннями ст. 17 Закону України "Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" штрафна санкція у розмірі 1 грн.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення - рішення від 11 грудня 2018 року №0, винесене у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, у задоволенні адміністративного позову ТОВ "ТД "САН ОЙЛ" про визнання протиправним та скасування наказу від 31.10.2018 №2342, скасування податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2018 року №0 належить відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 червня 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.