Справа № 280/2299/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 червня 2019 року (о 17 год. 45 хв.)Справа № 280/2299/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В. за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенко - Карого, 25-А, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в первинному призначені пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року;

зобов`язати відповідача здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , починаючи з 13 червня 2018 року, урахувавши відомості про отриману заробітну плату до 01.07.2000 виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченою відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію відповідно до вимог постанови КМУ № 166 від 29.02.2012 «Про затвердження порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», якою затверджений Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що 16 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення віку 60 років, проте листом від 30.08.2018 № 468/1-1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав того, що для визначення права на пенсію на пільгових умовах Пенсійним фондом приймаються уточнюючі довідки підприємств і організацій, оформлені відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Разом з цим, відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах також мотивована відповідачем тим, що у наданій копії трудової книжки відсутні основні відомості, які необхідні для визначення права на пенсію на пільгових умовах, та довідку, підтверджуючу періоди роботи за Списком №1 на шахті «Ленінка» у період з 1982 року по 1999 рік позивачем не було надано, також стаж не може бути підтверджено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивач зауважує, що працював на шахті «Ленінка», та за період з 02.09.1991 рік по 19.02.1998 рік виконував горні роботи з повним робочим часом у денний час під землею за посадою підземний електрослюсар IV розряду, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 6 років, 5 місяців, 17 днів, підземні роботи ним припинені з 19.02.1998. Зазначене підтверджується трудовою книжкою, довідкою від 05.08.2018 виданою Луганською народною республікою про трудовий стаж та перейменування підприємства, випискою з наказу №275 від 06.09.1995 про атестування робочих місць, довідкою про заробітну плату для призначення пенсії від 03.08.2018, довідкою про перейменування підприємств від 03.08.2018, довідкою про перейменуванні підприємства від 03.08.2018, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.08.2018. Таким чином вважає, що відповідачем мали бути застосовані вимоги постанови КМУ від 29.02.2012 №166 «Про затвердження порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», якою затверджено відповідний порядок. Ураховуючи викладене просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

13.06.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 24282), в якому зазначає, що позивач 16.08.2018 звернувся до відповідача із заявою довільної форми, в порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян», на яку відповідачем надано відповідь від 30.08.2018 про відсутність підстав для призначення пільгової пенсії. Таким чином, вважає, що оскільки право позивача не було порушено, то він передчасно звернувся з позовом до суду. Разом з цим, зауважує, що позивачем у прохальній частині позову не зазначено вимоги про здійснення зарахування періоду роботи на шахті «Ленінка» до пільгового стажу, однак умовою для призначення пільгової пенсії є саме наявність необхідного страхового стажу. Окрім того, записи, які містяться у трудовій книжці позивача не містять всієї достатньої інформації для призначення пенсії за Списком №1. Також зазначає, що позовні вимоги, викладені в прохальній частині, стосуються урахування відомостей про отриману заробітну плату до 01.07.2000 виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною професією (посадою), передбаченою відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію відповідно до вимог постанови КМУ №166 від 29.02.2012 «Про затвердження порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», якою затверджений Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату. При цьому, питання визначення та обчислення заробітної плати позивача не розглядалось територіальними органами Пенсійного фонду України, внаслідок чого вимоги, викладені в цій частині є передчасними. З наведеного вище вважає, що управління діяло виключно у межах своїх повноважень та відповідно до вимог пенсійного законодавства і жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 3 ст. 263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Частиною 2 ст. 263 КАС України визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Повний текст судового рішення складено та підписано урахуванням вищезазначених норм.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, 16.08.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою, у якій просив вирішити питання щодо нарахування пільгової пенсії за Списком № 1, з урахування того, що позивач не має можливості підтвердити стаж роботи на шахті, оскільки вона знаходиться на території ЛНР та на теперішній час ліквідована (а.с.16).

До заяви надав наступні документи: копію паспорту та ідентифікаційного коду; копію трудової книжки; копію диплому про навчання; копію військового квитка; довідка з місця роботи.

Проте, листом від 30.08.2018 № 468/А-л відповідачем надано відповідь позивачу, в якій на посилається на п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Зазначає, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування було впроваджено з 1998 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 № 832). У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Пунктом 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі -Тимчасовий порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. В наданій копії трудової книжки відсутні вищезазначені основні відомості, які необхідні для визначення права на пенсію на пільгових умовах, та довідку, підтверджуючу період роботи за Списком № 1 на шахті «Ленінка» у період з 1982 року по 1999 рік позивачем не було надано, також стаж не може бути підтверджено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином, управління не має підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.26-27).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 13.06.2018 протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 ст. 114 Закону №1058-IV врегульовано, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За приписами ст.44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому, ч.5 ст.45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Додатком 2 до переліку визначена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка містить перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

У п.7 Порядку №22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з п. 30 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Аналізуючи наведені норми права можна дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.04.2018 у справі №601/198/16 та від 13.02.2018 у справі №520/8695/17 (К/9901/946/17).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано відповідачу оригіналів документу про трудовий стаж, вік, про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, документ про місце проживання (реєстрації) позивача.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (п.38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (п. 39 Порядку).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.43).

При цьому, за приписами ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки останній не звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за формою, встановленою Порядком №22-1, а подав заяву від 16.08.2018 в довільній формі, у якій просив вирішити питання щодо нарахування пільгової пенсії за Списком № 1, з урахування того, що позивач не має можливості підтвердити стаж роботи на шахті, оскільки вона знаходиться на території ЛНР та на теперішній час ліквідована.

При цьому, до поданої позивачем заяви були додані лише копії документів про трудовий стаж, вік, про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, про місце проживання (реєстрації) позивача, в той час Порядок №22-1 передбачає подання оригіналів або належним чином засвідчених копій трудової книжки чи інших документів.

З огляду на означене, суд зазначає, що у відповідача були відсутні законні підстави для призначення позивачу пільгової пенсії з урахуванням того, що органом Пенсійного фонду було проведено попередній аналіз копії трудової книжки позивача та повідомлено, що у наданій копії трудової книжки відсутні основні відомості, які необхідні для визначення права на пенсію на пільгових умовах, та зазначено, що довідку, підтверджуючу період роботи за Списком № 1 на шахті «Ленінка» у період з 1982 року по 1999 рік позивачем не надано, також роз`яснено, що стаж не може бути підтверджено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, про що повідомив позивача листом від 30.08.2018 №468/А-1.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що лист відповідача від 30.08.2018 №468/А-1 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ч.2 ст.2 КАС України та не порушує права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки, як вже зазначалося раніше, позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення та виплату пенсії за віком відповідно до вимог статті 44 Закону №1058-IV, та необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії. Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України у рішення за результатами розгляду у справі № 2-а-4639/11/2414 від 06.12.2016.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом із записів у трудовій книжці встановлено, що позивач з 17.09.1982 по 10.02.1999 працював на шахті «Ленінка».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідний записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 зазначеного Порядку, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Суд вважає, що даних трудової книжки у даному випадку недостатньо, оскільки пенсія на пільгових умовах призначається працівникам за умови їх зайнятості на відповідних роботах повний робочий день, що необхідно встановити.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, в ній відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача у період роботи на шахті «Ленінка» повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Тобто, відомості про роботу позивача у період його роботи на шахті «Ленінка», зазначені у його трудовій книжці не можуть підтвердити факт його роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Суд зауважує, що документи, що підтверджують роботу із шкідливими і важкими умовами праці на шахті «Ленінка» за Списком № 1 повний робочій день за період з 1982 року по 1999 рік позивачем до відповідача не надавались, оцінка наявних у позивача документів Пенсійним фондом не надавалась, а тому підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах у відповідача були відсутні.

Щодо позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, врахування відомості про отриману заробітну плату до 01.07.2000 виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною професією (посадою), передбаченою відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію відповідно до вимог постанови КМУ №166 від 29.02.2012 «Про затвердження порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», якою затверджений Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, суд зазначає наступне.

Позивач у своєму позові не просить зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 відповідний період роботи на шахті «Ленінка».

Разом з цим, питання визначення та обчислення заробітної плати позивача не розглядалось територіальним органом Пенсійного фонду України, внаслідок чого вимоги, викладені в цій частині є передчасними.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенко - Карого, 25-А, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.06.2019.

Суддя Ю.В. Калашник