Справа № 540/2268/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2268/18
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.09.2018 р. № 000115/21-22-40-, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1 04.10.2018 отримав по пошті оскаржуване рішення. Зазначав, що штрафні санкції застосовані незаконно, оскільки не вчиняв дій за які притягнуто до відповідальності. З оскаржуваного рішення видно, що воно прийняте на підставі акту перевірки, про який позивачу нічого не відомо. ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність щодо роздрібного продажу алкогольних напоїв (пива) в кафетерії у приміщенні магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Для здійснення роздрібної торгівлі отримана ліцензія, № 1800018, відповідно до якої має право здійснювати продаж алкогольних напоїв (пива) з 18.08.2018 року по 18.08.2019 р. За цією адресою жодні перевірки не проводились, а за адресою зазначеною в акті перевірки підприємницьку діяльність не здійснював.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 20.09.2018 року № 000115/21-22-40- про застосування фінансових санкцій.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність та має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), реєстраційний номер 1800018 терміном дії з 18.08.2018 до 18.08.2019, адреса місця торгівлі АДРЕСА_1, кафетерій у приміщенні магазину.

20.09.2018 р. посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі винесено рішення 000115/21-22-40- про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 29620 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Вказане рішення прийнято на підставі акта про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 12.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповідно до якого встановлено порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявної ліцензії. Перевірка проводилась у присутності бармена ОСОБА_2 , якого ознайомили із наказом про проведення цієї перевірки.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення фактичної перевірки, так і в судовому засіданні не надано доказів здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_2 , кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_1 , а відповідно вчинення ним порушень статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявної ліцензії.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, ПК України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі пункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено вчинення порушення безпосередньо ФОП ОСОБА_1

Так, в ході судового засідання не знайшов свого підтвердження той факт, що позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою проведення фактичної перевірки АДРЕСА_2 , кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Крім того не надано податковим органом і доказів, що ОСОБА_2 перебуває у трудових правовідносинах із ФОП ОСОБА_1 .

При цьому судом першої інстанції було зобов`язано відповідача надати докази підтвердження трудових відносин ОСОБА_2 з ФОП Бугайов, шляхом надання інформації про сплату останнім податку з доходів фізичних осіб чи інших належних доказів, але як пояснив в судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача такі докази відсутні.

Також в ході судового розгляду встановлено, що 05.11.2018 року відносно ФОП ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП. Як слідує з самого протоколу, він складений за відсутності ОСОБА_1 і останній з ним не ознайомлений.

Згідно постанови судді Херсонського міського суду від 19.12.2018 закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи, що під час проведення фактичної перевірки, так і в судовому засіданні не надано доказів здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_2 , кафетерій "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_1 , а відповідно вчинення ним порушень статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявної ліцензії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про застосування до позивача фінансових санкцій на суму 29620 грн. є незаконним, оскільки прийнято на підставі не підтверджених фактів, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що встановлені порушення є доведеними, оскільки зафіксовані в акті перевірки колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Контролюючий орган, встановивши під час перевірки порушення, зобов`язаний скласти за результатами перевірки акт та не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень.

З наведених вище положень податкового законодавства вбачається, що акт перевірки є виключно службовим документом, який лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, оскільки наслідком винесення податковим органом зазначеного акту є прийняття податкового повідомлення-рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Акт перевірки не породжує для позивача правових наслідків, не є підставою для виникнення у нього будь-яких прав та обов`язків, отже ніяким чином не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача. Права та обов`язки для суб`єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту.

Висновки актів перевірок також не є остаточними, а є лише особистою думкою посадових осіб податкового органу, які проводять перевірки, щодо кваліфікації поведінки платника з точки зору її відповідності нормам податкового законодавства.

При цьому слід зазначити, що оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Отже, посилання податкового органу на акт перевірки як на єдиний доказ доведення вчинення порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" безпосередньо ФОП ОСОБА_1 є хибним.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 540/2268/18 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк