Справа № 487/3349/19
Суддя: Карташева Т. А.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3349/19
Провадження № 2-а/487/83/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Демиденко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Букрєєва Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Заводського району м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського четвертого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Трандафілова Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову старшого сержанта поліції роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Трандафілова В.М. серії ДП18 №056378 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 27.04.2019 року близько 03.15 год. на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи автомобілем Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , він був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому про те, що він, здійснюючи обгін, порушив п.3.25 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відносно нього працівниками поліції було винесено постанову серії ДП18 №056378 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., з якою він не згоден та вважає її незаконною. Співробітники патрульної поліції надали йому для перегляду відео, проте, переглядаючи відеозапис ідентифікувати марку, колір, державний реєстраційний номерний знак автомобіля неможливо. Поліцейський не міг бачити, який саме автомобіль зробив обгін, оскільки була третя година ночі та відстань приблизно 200 м. ОСОБА_1 вважає, що правила дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, на його думку, інспектором був порушений порядок розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, суду пояснював, що спірну постанову відносно нього патрульними винесено незаконно, оскільки обгін здійснював не він. Він рухався на своєму автомобілі попереду вантажівки, а обгін вантажівки і його транспортного засобу здійснив автомобіль, марку якого він не пам`ятає, сірого кольору, після чого зник. Крім того зазначав, що його повинні були відвезти до відділу поліції, а не розглядати справу в полі, вночі.

Представник УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Букрєєв Є.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з відеореєстратора патрульної машини, який дає можливість ідентифікувати автомобіль, що здійснив обгін та його державний номерний знак. Крім того, як вбачається з вказаного відео, жодних інших транспортних засобів в попутному напрямку не рухалось. На підставі викладеного, вважає, що постанова про адміністративне правопорушення, винесена інспектором, є обґрунтовую та законною, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2019 року поліцейським роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим сержантом поліції Трандафіловим В.М. було розглянуто справу відносно ОСОБА_1 , який 27.03.2019 року о 03.15 год. на а/д М-14 98 км, керуючи автомобілем Hyundai Elantra д/н НОМЕР_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху на ділянці дороги, позначеної дорожнім знаком 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив ПДР України. За наслідками розгляну справи було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №056378, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

На підставі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч.2 ст. 41 вищевказаного Закону України порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з розділом 34 ПДР України, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно із ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із пояснень позивача, Правила дорожнього руху він не порушував, до адміністративної відповідальності притягнутий безпідставно, жодних належних доказів на підтвердження вчинення ним вказаного правопорушення йому надано не було. З відеозапису відеореєстратора патрульного авто неможливо ідентифікувати марку, колір та державний номерний знак транспортного засобу, який здійснював обгін. Крім того додає, що обгін здійснювало інше авто, а саме Audi сірого кольору, яке після обгону зникло в невідомому напрямку.

На спростування пояснень ОСОБА_1 відповідачем було надано відеозапис з відеореєстратора патрульного авто, який містить факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме здійснення маневру обгону, а також відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який містить частину процедури розгляду справи.

Вказаний відеозапис з відеореєстратора патрульного авто дає можливість ідентифікувати автомобіль, який допустив порушення правил дорожнього руху, а саме, на відрізку 00:24-00:32 вказаного відеозапису транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням позивача здійснює маневр обгону транспортного засобу, що рухається в попутному напрямку, та перетинає вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки. Крім того, незважаючи на те, що вказана подія відбувалась вночі, з відеозапису вбачається, що жодних інших транспортних засобів в попутному напрямку не рухалось. Таким чином, суд вважає, що відповідачем належним чином доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Посилання позивача на неправомірне складання постанови про адмінправопорушення на місці його вчинення, спростовується положеннями ст.258 КУпАП, відповідно до якої розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що вказує на дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пункт 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Аналізуючи вищенаведене, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти:

1)чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП.

З вищевказаного слідує, що інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості.

За такого суд приходить до висновку, що постанова серії ДП18 №056378 у справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованою та законною, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене вище, керуючись ст.ст. 5-9, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до поліцейського четвертого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Трандафілова Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.А. Карташева