Справа № 808/328/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2019 року

м. Дніпро

справа № 808/328/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, суддя Конишева О. В., по справі за позовом Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 19.07.2017 року та № від 19.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2017 року підприємством подано уточнюючі розрахунки до податкових декларацій за період серпень 2015 року – липень 2016 року, про зменшення податкового боргу у вказаних податкових деклараціях. Фактично уточнення показників раніше поданих податкових деклараціях призводить до зміни податкового зобов’язання, тобто встановлюються інші узгоджені податкові зобов’язання. На дату прийняття податкових повідомлень-рішень не існувало податкового зобов’язання, яке було узгодженим на підставі первісно поданих підприємством податкових декларацій. Тобто фінансові санкції застосовані до несвоєчасної сплати неіснуючого грошового зобов’язання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після оплати податкових зобов’язань з ПДВ, визначених у податкових деклараціях, позивачем були зменшені ці ж податкові зобов’язання. При цьому, відповідачем застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань з ПДВ, які були визначені у податкових деклараціях та без урахування їх уточнення згідно наданих уточнюючих розрахунків. Відповідач прийняв уточнюючі розрахунки в якості оплати податкового боргу з ПДВ, а не як уточнення самих податкових зобов’язань.

Крім того, позивач зазначає про порушення строків прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що оскільки платником не сплачувались узгоджені грошові зобов’язання, а кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку, згідно з черговістю його виникнення, це стало наслідком виникнення зазначених штрафних санкцій. Крім того, позивачем не заперечувалось і не заперечується факт несвоєчасної сплати податкових зобов’язань по зазначеним податковим деклараціям.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН КП «Бердянськводоканал» БМР за січень 2016 року - квітень 2017 року.

Актом перевірки № 232/08-22-12-01/37622628 від 30.06.2017 року встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов’язань, податковий борг за якими погашено згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати у відповідності до п. 87.9 ст. 87 ПКУ; вимог встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме перевищення граничного терміну реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Акт № 232/08-22-12-01/37622628 від 30.06.2017 отримано представником позивача 03.07.2017 року.

06.07.2017 року КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради контролюючому органу подано заперечення до акту камеральної перевірки, в якому зазначено, що під час перевірки контролюючим органом не враховано уточнюючі розрахунки, надані позивачем та згідно з якими, зменшено податкові зобов’язання з ПДВ за періоди, за які відповідачем нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань

17.07.2017 року позивачем отримано відповідь на заперечення до акту камеральної перевірки, в якому зазначено, що подання у відповідності до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України уточнюючих розрахунків, якими уточнено первинні показники самостійно задекларованих податкових зобов’язань у попередніх звітних періодах, не передбачає на законодавчо встановленому рівні перерахунок податкового боргу та штрафних санкцій, що виникли до дати подання таких уточнюючих розрахунків.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення № від 19.07.2017 та № від 19.07.2017.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України)

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57, пунктом 203.2 статті 203 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За припипсами пунктів 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з абзацом 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Тобто, внаслідок зменшення платником податків суми самостійно визначених грошових зобов`язань у відповідній податковій звітності, у податкового органу відсутні підстави для застосування до такого платника податків санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки з поданням такої податкової звітності змінюються раніше задекларовані показники.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що специфіка нарахування штрафної санкції, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, полягає у тому, що вона застосовується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу, тоді як при поданні податкової звітності, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України, оскільки такий факт (подання податкової звітності) не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати суми податкового зобов`язання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем до контролюючого органу подано податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

за січень 2016 року № від 19.02.2016 (податкове зобов'язання - 677455,00 грн., граничний термін сплати - 01.03.2016);

за лютий 2016 року № від 18.03.2016 (податкове зобов'язання - 662221,00 грн., граничний термін сплати - 30.03.2016);

за березень 2016 року № від 19.04.2016 (податкове зобов'язання - 716202,00 грн., граничний термін сплати - 30.04.2016);

за квітень 2016 року № від 20.05.2016 (податкове зобов'язання - 669639,00 грн., граничний термін сплати - 30.05.2016);

за травень 2016 року № від 17.06.2016 (податкове зобов'язання - 647664,00 грн., граничний термін сплати - 30.06.2016);

за червень 2016 року № від 20.07.2016 (податкове зобов'язання - 968735,00 грн., граничний термін сплати - 30.07.2016);

за липень 2016 року № від 31.08.2016 (податкове зобов'язання - 681542,00 грн., граничний термін сплати - 01.09.2016);

за серпень 2016 року № від 19.09.2016 (податкове зобов'язання - 865493,00 грн., граничний термін сплати - 30.09.2016);

за вересень 2016 року № від 20.10.2016 (податкове зобов'язання - 636643,00 грн., граничний термін сплати - 30.10.2016);

за жовтень 2016 року № від 18.11.2016 (податкове зобов'язання - 881268,00 грн., граничний термін сплати - 30.11.2016);

за листопад 2016 року № від 16.12.2016 (податкове зобов'язання - 723644,00 грн., граничний термін сплати - 30.12.2016);

за грудень 2016 року № від 20.01.2017 (податкове зобов'язання - 702786,00 грн., граничний термін сплати - 30.01.2017);

за січень 2017 року № від 20.02.2017 (податкове зобов'язання - 608095,00 грн., граничний термін сплати - 02.03.2017);

за лютий 2017 року № від 18.03.2017 (податкове зобов'язання - 627574,00 грн., граничний термін сплати - 30.03.2017);

за березень 2017 року № від 19.04.2017 (податкове зобов'язання - 362482,00 грн., граничний термін сплати - 30.04.2017);

за квітень 2017 року № від 19.05.2017 (податкове зобов'язання - 417819,00 грн., граничний термін сплати - 30.05.2017).

Позивачем були подані до контролюючого органу уточнюючі розрахунки: № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017, № від 07.06.2017 відповідно до яких зменшено податкове зобов'язання з ПДВ по:

декларації за серпень 2015 в сумі 72398 грн.;

декларації за вересень 2015в сумі 25000 грн.;

декларації за жовтень 2015 в сумі 216667 грн.;

декларації за листопад 2015 в сумі 125000 грн.;

декларації за грудень 2015 в сумі 790166 грн.;

декларації за січень 2016 в сумі 677455 грн.;

декларація за лютий 2016 в сумі 662221 гри.;

декларація за березень 2016 в сумі 716202 грн.;

декларація за квітень 2016 в сумі 382020 грн.;

декларація за липень 2016 в сумі 190267 грн.

В подальшому у зв'язку із здійсненням фактичної оплати вище перелічених декларацій з порушенням законодавчо встановлених граничних термінів, при погашенні сум податкового боргу (його частин) кошти, що сплачувалися позивачем, зараховувалися в погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення у відповідності до вимог, встановлених пунктом 87.9 статті 87 ПК України.

Тобто, КП «Бердянськводоканал» БМР надало уточнюючі розрахунки за періоди, по яким на дату подання уточнюючих розрахунків, заборгованість була відсутня, оскільки вказані декларації в хронологічній послідовності були повністю погашені раніше грошовими коштами через систему електронного адміністрування ПДВ.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок контролюючого органу та суду першої інстанції щодо порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та застосування штрафу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Приписами пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Матеріалами справи підтверджено, що акт перевірки отримано представником позивача 03.07.2017 року. (том 1 а. с. 19)

06.07.2017 року КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради контролюючому органу подано заперечення до акту камеральної перевірки.(том 1 а. с. 20)

17.07.2017 року за вхідним № 2522 позивачем отримано відповідь на заперечення до акту камеральної перевірки. (том 1 а. с. 21-22)

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято 19.07.2017, тобто протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, що свідчить про дотримання відповідачем строків, встановлених пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваних повідомлень-рішень з огляду на правомірність їх прийняття.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради – залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з 20.06.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 21.06.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров