Справа № 160/9796/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2019 року

Київ

справа №160/9796/18

адміністративне провадження №К/9901/16086/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року

у справі № 160/9796/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати, що відповідач при перерахунку пенсії з 06 березня 2018 року за період заробітної плати з грудня 1966 року по листопад 1971 року порушив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абз. 21 частини 2 статті 40 зі змінами, внесеними згідно із Законом №231-VII від 14 травня 2013 року) - застосував не середню заробітну плату в Україні в 1966-1971 роки, а всупереч Закону застосував середню заробітну плату робітників і службовців в ці роки згідно з додатком №1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1783;

- зобов`язати відповідача невідкладно перерахувати пенсію позивачу з 06 березня 2018 року за період заробітної плати з грудня 1966 року по листопад 1971 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абз. 21, частини 2, статті 40 зі змінами, внесеними згідно з законом №231-VII від 14 травня 2013 року) з застосуванням середньої заробітної плати в Україні в ці роки, яка визначена під назвою в цілому по економіці на сайті Держстату України: www.ukrstat.gov.ua, «Динаміка середньомісячної заробітної плати в галузях економіки (у цілому) у 1940-1994 рр.»..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, залишеним без змін постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач 05 червня 2019 року направив до Верховного Суду касаційну скаргу про скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Предметом розгляду цієї справи є оскарження фізичною особою дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Аналіз наведених норм в контексті правовідносин, що є предметом дослідження, свідчить про те, що в даному випадку оскаржується рішення суду, постановлене в справі незначної складності.

За пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Вищенаведене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може будь також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей. Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Аналогічні правові позиції викладені в ухвалах Верховного Суду у справі №0940/1790/18 від 14 травня 2019 року, у справі № 804/455/15 від 15 травня 2019 року, у справі №2340/4593/18 від 16 травня 2019 року, у справі № 0940/1759/18 від 17 травня 2019 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 у справі №160/9796/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Саприкіна