Справа № 391/357/19
Суддя: Мумига І. М.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/357/19
Провадження № 2-а/391/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Компаніївка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області Іпатова Романа Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконними дій інспектора роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області Іпатова Романа Олексійовича та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.05.2019 року серії НК № 518898 за ч. 3 ст. 121 КУпАП у відношенні нього та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В позовній заяві зазначив, що власник легкового автомобіля СФГ «Володар» дозволив йому користуватися транспортним засобом, передавши йому відповідні реєстраційні документи. Законодавством України не заборонено використовувати легковий автомобіль зареєстрований на фізичну особу юридичною особою та навпаки, достатньо передачі реєстраційних документів. Даний автомобіль відноситься до транспортних засобів, які не перевозять вантажі, а тому його технічно не можливо використовувати з метою отримання прибутку. Також вказаний автомобіль звільняється від проходження обов`язкового технічного контролю про що є відмітка в Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників надземних транспортних засобів, тобто інспектор допустив неповноту перевірки обставин справи та зафіксував адміністративне правопорушення лише за власною суб`єктивною думкою, чим порушив його права тому просить скасувати постанову.

15.05.2019 року позивачем подано до суду уточнення до позову в яких він просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.05.2019 року серії НК № 518898 за ч. 3 ст. 121 КУпАП у відношенні нього та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою від 15.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву від 14.06.2019 року про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, згідно якого вважає оскаржувану постанову законною, а тому просить в задоволенні позову відмовити. В відзиві зазначив, що 10.05.2019 року о 04 год.20 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем ним спільно із його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «OPEL VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Бобринецький шлях, рухався з непрацюючою лівою фарою в темну пору доби та при перевірці документів було встановлено, що даний транспортний засіб не пройшов обов`язковий технічний контроль, підлягаючи його проходженню, так як зареєстрований за селянсько-фермерським господарством «Володар», діяльність якого спрямована на отримання прибутку, чим порушив п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Як доказ по справі надав фотокартку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00038-00157-17 від 16.02.2017 року, який було пред`явлено позивачем на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції 10.05.2019 року. Як вбачається з реєстраційного документа на «OPEL VIVARO», номерний знак НОМЕР_1 , який 10.05.2019 року керував позивач, транспортний засіб зареєстрований на селянсько-фермерське господарство «Володар» та який, згідно протоколу обов`язкового технічного контролю, наступний обов`язковий технічний контроль мав пройти не пізніше 16.02.2019 року. Тобто станом на 10.05.2019 року транспортний засіб, яким керував позивач, своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль (строк прострочення проходження обов`язкового технічного контролю на момент винесення оскаржуваної позивачем постанови 2 місяці 24 дні).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені слідуючи факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 518898 від 10.05.2019 року, ОСОБА_1 10.05.2019 року о 04 год. 20 хв., в м. Кропивницькому Кіровоградської області по вул. Бобринецький шлях, керуючи транспортним засобом рухався з непрацюючою фарою в темну пору доби та при перевірці документів було встановлено, що даний транспортний засіб не пройшов обов`язковий технічний контроль, підлягаючий проходженню, так як зареєстрований на фермерське господарство «Володар» та використовується з метою отримання прибутку, чим порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР України та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух».

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно п. 31.3 (б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тон, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

-для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

-для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

-для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Тобто, з огляду на норми, передбачені ч. ч. 1, 2 та 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю підлягають зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Як вбачається з п. 8 поліса № АМ/9851665 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (який діє на території України) від 15.03.2019 року транспортний засіб «OPEL VIVARO» номерний знак НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК).

Вивчивши подані позивачем докази, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «OPEL VIVARO», яким керував позивач, встановлено, що номерний знак є НОМЕР_1 . Однак, наданий відповідачем протокол перевірки технічного стану транспортного засобу видавався на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення та протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху України, ч.3 ст.122 КУпАП, ст. ст. 90, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області Іпатова Романа Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області Іпатова Романа Олексійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.05.2019 року серії НК № 518898 за ч. 3 ст. 121 КУпАП у відношенні нього та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Мумига