Справа № 420/5931/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5931/18
РІШЕННЯ
11 червня 2019 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , відповідач не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до народного депутата України Гончаренка Олексія Олексійовича про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до народного депутата України Гончаренка Олексія Олексійовича, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.05.2019 року просить:
- визнати незаконною бездіяльність народного депутата України Гончаренка О.О., яка полягає у систематичному зволіканні обов`язків народного депутата України згідно ч.13 ст.24 Закону України Про статус народного депутата України, у відповідності до якої народний депутат розглядає усі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а не надає зухвалі відписки, що ОСОБА_1 належить звернутися з порушеними питаннями до будь-яких закладів, державних установ чи суду, тільки но не до нього, шановного;
- визнати незаконною бездіяльність народного депутата України Гончаренка О.О., яка полягає у зволіканні ним Закону України Про звернення громадян та ненаданні відповіді на жодне з 2-х письмових звернень від 26.07.2018 р., наданих особисто до його громадської приймальні;
- зобов`язати народного депутата України Гончаренка ОСОБА_2 .О. надати відповіді на 2 звернення від 26.07.2018 р.;
- зобов`язати народного депутата України в процесі розгляду звернень громадян та надання відповіді суворо дотримуватися своїх обов`язків як народного депутата та його величі Закону України Про статус народного депутата України, а саме: ч.13 ст.24 означеного закону;
- зобов`язати народного депутата України Гончаренка О.О. відшкодувати ОСОБА_1 . 1500000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з кінця 2017 року до м. Подільськ почав часто, кілька разів на місяць, навідуватись, приймати учать, навіть влаштовувати громадські публічні заходи народний депутат України Гончаренко О.О. Тому у лютому 2018 року, сподіваючись, що м. Подільськ Одеської області в особі народного депутата ОСОБА_3 отримало врешті-решт свого депутата, позивач звернувся до нього зі скаргою на злочинну бездіяльність Подільської місцевої поліції, якою постійно приховують численні факти правопорушень, у тому числі і кримінальних, які майже щодня вчиняють прокурори Котовської місцевої прокуратури.
Позивач вказав, що на підставі того, що його численні звернення навіть на порушене згідно судової ухвали кримінальне провадження за фактом створення керівником Котовської місцевої прокуратури кримінально-злочинного угруповання по приховуванню кримінальних злочинів залишається без жодного розгляду, він вирішив звернутися зі «свіжим» фактом кримінальних правопорушень, вчинених означеними посадовими особами, до народного депутата України Гончаренка ОСОБА_4 , сподіваючись, що отримавши звернення, відповідач згідно ст.86 Конституції України, керуючись своїм правом, наданим йому як народному депутату України, зробить відповідний депутатський запит за наданим фактом зухвало-злочинної діяльності/бездіяльності посадових осіб Подільської місцевої прокуратури і поліції з метою ініціювання проведення ретельного розслідування за даним фактом до Генеральної прокурату України та голови Національної поліції.
Позивач зазначив, що у якості відповіді від народного депутата України ОСОБА_3 він отримав лист від 12.03.2018 року №104/4-78, в якому відповідач визнав, що жодне з порушених позивачем питань його начебто не стосується, але у цьому випадку згідно ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення в термін не більше 5 днів пересилається отримувачем за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Натомість, як позивачу стало відомо, до народного депутата України ОСОБА_3 звернувся з аналогічною скарзі позивача скаргою на бездіяльність керівника Котовської місцевої прокуратури голова Подільської РДА, за якою відповідач зробив депутатський запит з вимогою про вирішення питання до Генерального прокурора України та голови Національної поліції.
Також позивач зазначив, що на даний час через кожні кілька десятків метрів впродовж центральних вулиць міста народним депутатом України ОСОБА_3 розвішано кілька десятків рекламних біг-бордів без зазначення тиражу та підприємства або особи, які їх виготовили, але з його величезними кольоровими фото, величезними планами перетворити місто Подільськ на північну столицю та повідомленнями про заміну вікон у школах і дитячих садках і утеплення гуртожитку медичного училища. Позивач вказав, що на превеликій жаль, на цих гарних біг-бордах народний депутат України ОСОБА_3 чомусь забув повідомити, у чому полягає його особиста участь у заміні вікон у школах і дитячих садках та утепленні гуртожитку медичного училища.
У зв`язку з питаннями, які виникли у позивача на підставі незрозумілості, яким чином і саме головне, за які кошти ці біг-борди взагалі з`явилися на вулицях міста, та насамперед у чому полягають плани перетворення м. Подільська у північну столицю, як нещодавно у м. Подільську раптом в один день, а саме з 01.08.2018 р. без жодних пояснень закрили 2 найбільших поштових відділення Укрпошти, які обслуговували понад 50 відсотків міських мешканців, 26.07.2018 р. позивач особисто звернувся з двома письмовими зверненнями до громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_3 .
Позивач вказав, що ані у встановлений Законом України «Про звернення громадян», ані у тривалий час, що минув після того, не тільки відповіді, а навіть відписки від народного депутата України ОСОБА_3 він не отримав, тобто відповідачем як народним депутатом України порушено також ч.13 ст.24 Закону України «Про статус народного депутата України».
Ухвалою судді від 10.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 січня 2019 року о 12:30 год.
Підготовче засідання, призначене на 09.01.2019 року на 12:30 год., відкладено на 28.01.2019 року на 10:00 год. у зв`язку з неявкою сторін.
У підготовчому засіданні 28.01.2019 року протокольною ухвалою повернуто заяву позивача про збільшення позовних вимог на підставі ч.7 ст.47 КАС України.
Протокольною ухвалою від 28.01.2019 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про визнання явки відповідача обов`язковою.
Ухвалою від 28.01.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.02.2019 року до 11:30 год.
Ухвалою від 14.02.2019 року зупинено провадження у справі до перегляду ухвали про відкриття провадження у справі від 10 грудня 2018 року в порядку апеляційного провадження. Адміністративну справу №420/5931/18 надіслано на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою від 25.03.2019 року поновлено провадження у справі та ухвалою від 25.03.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про проведення підготовчого засідання, призначеного на 29.03.2019 року на 11:30 год., в режимі відеоконференції.
У зв`язку з виникненням технічних проблем (відсутність зв`язку), що унеможливили участь позивача в судовому засіданні 29.03.2019 року в режимі відеоконференції, підготовче засідання відкладене на 09.04.2019 року на 10:30 год.
У підготовчому засіданні 09.04.2019 року, проведеному за клопотанням позивача в режимі відеоконференції через сплив часу, зарезервованого судом для проведення відеоконференції по даній справі, необхідністю проведення відеоконференції іншим суддею по іншій справі у зарезервований час з 11:00 год., оголошено перерву до 11.04.2019 року до 11:00 год.
З метою забезпечення права позивача на участь у підготовчому судовому засіданні 11.04.2019 року, суд змінив час судового засідання та зарезервував час на проведення у той же день (11.04.2019 року) відеоконференції по даній справі з 09:15 год. до 10:00 год.
Однак позивач у судове засідання, організоване для нього в режимі відеоконференції через Котовський міськрайонний суд Одеської області 11.04.2019 року на 09:15 год. не прибув, повідомив суду, що знаходиться у поліклініці у зв`язку з хворобою.
У підготовчому засіданні 11.04.2019 року оголошено перерву до 17.04.2019 року до 10:15 год. у зв`язку з неявкою позивача, який телефоном повідомив суд про хворобу.
Ухвалою від 17.04.2019 року зупинено провадження у вказаній справі до вирішення питання про відвід головуючого судді Андрухіва В.В. за заявою позивача.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Потоцької Н.В. від 19.04.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Андрухіва В.В.
Ухвалою від 15.05.2019 року поновлено провадження у справі. Продовжено розгляд справи зі стадії, на якій його було зупинено.
Ухвалою від 15.05.2019 року за клопотанням позивача суд викликав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У підготовчому засіданні 15.05.2019 року оголошено перерву до 23.05.2019 року до 10.30 год. з метою дотримання процесуального права позивача на подання заяви про зміну позовних вимог.
Ухвалою від 23.05.2019 року суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, та встановив відповідачу 5-денний строк на подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог. Позивачу встановлено 5-денний строк на подання відповіді на відзив, а відповідачу на подання заперечень на відповідь.
Ухвалою від 23.05.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 11 червня 2019 року о 09 год. 30 хв.
У судове засідання, призначене на 11 червня 2019 року на 09:30 год., з`явився позивач.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.
Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
28.03.2019 року відповідач надав письмовий відзив, відповідно до якого позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У відзиві відповідач зазначив, що у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 26.07.2018 року він звернувся до громадської приймальні у місті Подільськ з двома зверненнями, однак, як зазначив відповідач, вказане не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки як на момент звернення позивача, так і зараз у місті Подільськ поки що відсутнє окреме технічно обладнане службове приміщення для розташування в ньому постійного робочого місця його помічника-консультанта, яке виділене у порядку частини 5 статті 28 Закону України «Про статус народного депутата України». Натомість у місті Подільськ діє громадська приймальня Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», яку ОСОБА_3 очолює, до якої і прийшов позивач із вказаними заявами та вимагав їх прийняти.
Відповідач зазначив, що з розписки про прийняття вказаних заяв вбачається, що їх приймав ОСОБА_5 , який працює менеджером з організації консультативних послуг Подільського міського осередку Одеської територіальної організації партії « ОСОБА_7 Порошенка «Солідарність» на підставі наказу №18 від 08.05.2018 року та здійснює прийом громадян.
Відповідач вказав, що до його діяльності як народного депутата ОСОБА_5 не має жодного відношення, він не є помічником-консультантом ані на постійній основі, ані на громадських засадах. Таким чином, ОСОБА_8 не є відповідною особою, яка згідно Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про статус народного депутата України» має право приймати звернення на ім`я народного депутата.
Оскільки звернення фактично надійшли до Одеської територіальної організації партії « ОСОБА_9 Петра Порошенка «Солідарність», ОСОБА_1 було надано відповіді на них керівником секретаріату партії. Відповідач вказав, що звернень ОСОБА_1 від 26.07.2018 року своєчасно він не отримав.
Вказані звернення було отримано повноважним представником відповідача 23.01.2019 року тільки у вигляді додатків до позовної заяви. Вони були розглянуті у встановленому законом порядку та заявнику 18.02.2019 року було надано відповіді за №104/5-52 та №104/5-50. Відповідно до повідомлення про вручення поштових відправлень ОСОБА_10 М.І. отримав вказані відповіді 05.03.2019 року.
Відповідач вважав, що свої обов`язки, встановлені ч.13 ст.24 Закону України "Про статус народного депутата України", він виконав без зволікань у суворій відповідності до вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян».
Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 21.02.2018 року позивач звернувся до народного депутата України Гончаренка О.О. з заявою, в якій зазначив, що 20 лютого 2018 року близько 23.00 год. він звернувся до Подільського ВП ГУНП в Одеській області з повідомленням про те, що в будівлі Котовської місцевої прокуратури Одеської області, а саме в кабінеті керівника, в кабінеті прокурора та в двох інших горить світло. ОСОБА_1 зазначив, що там робиться йому невідомо, але в нічний час там немає бути нікого, він перелякався, що можливо там крадуть справи або щось готується, подзвонив черговому по поліції. У заяві вказано, що замість надіслати туди наряд, черговий став вимагати від ОСОБА_1 , щоб він прийшов до відділку й надав письмові пояснення. Надалі позивачу стало зрозуміло, що прокурори просто розважаються у цей час, тобто проводять на роботі дозвілля. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 зателефонував в поліцію, так як вживання на роботі горілки, це ст.179 КпАП України й прокурори мають відповідати. Також у заяві зазначено, що черговий Подільского ВП Щербатий, явно боїться прокурорів й не бажає працювати у новій поліції. У заяві ОСОБА_1 просив народного депутата ОСОБА_3 допомогти черговому покинути ряди нової гарної поліції, а інших патрульних, хто не виконав свій обов`язок по належному реагуванню, просив притягнути до дисциплінарної відповідальності (а.с. 7, т. 1).
Листом від 12.03.2018 року за вих. №104/4-78 народний депутат України ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 відповідь на його заяву від 21.02.2018 року, в якій роз`яснив позивачу положення ст.ст. 1-3 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 6, 8, 19, 55 Конституції України, ч.5 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України» та зазначив, що народний депутат України не наділений повноваженнями встановлювати подію, факт, обставини, склад тощо порушень, не має повноважень здійснювати контроль за діяльністю правоохоронних органів, вчиняти дії щодо притягнення керівників та працівників таких органів до відповідальності, примушувати їх до вчинення (або не вчинення) якихось дій, що стосується виконання ними своїх повноважень». Також відповідач роз`яснив заявнику його право звернтися зі скаргою відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а також право звернення до суду за захистом своїх порушених прав і свобод (а.с. 9-11, т. 1).
26.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до народного депутата України ОСОБА_3 зі зверненням, у якому просив повідомити, де ОСОБА_3 вдається віднаходити чималі кошти на подарунки та поздоровлення незнайомим мешканцям міста Подільська та Подільського району Одеської області (пляшки коньяку, коробки цукерок, чашки) та з якою метою це робиться; чому шалені кошти витрачені на 10 однакових за змістом біг-бордів неможливо було витратити на допомогу 10 нужденним чи важко хворим громадянам міста; як ОСОБА_3 невідомо, хто від його імені роздає подарунки, посприяти про порушення кримінального провадження за цим фактом та з`ясувати звідки кошти на подарунки і мету невідомих осіб, що діють від імені відповідача. Позивач просив відповідь на його звернення направити поштою (а.с. 6, т. 1).
Також 26.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до народного депутата України Гончаренка О ОСОБА_11 О ОСОБА_11 зі зверненням, у якому просив допомогти, щоб поштове відділення №7 Подільського відділення Укрпошти не було закрито, як заплановано 01 вересня 2018 року, оскільки це створить великі незручності міській громаді (а.с. 8, т. 1).
Вищевказані звернення від 26.07.2018 року подані позивачем особисто до громадської приймальні народного депутата України Гончаренка О.О., яка розташована в м. Подільську, що підтверджується розпискою на копіях звернень працівника цієї приймальні Бабія М.А. (а.с. 6, 8, т. 1).
Листом від 13.11.2018 року за вих. №346 керівник Секретаріату Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» ОСОБА_6 надав відповідь ОСОБА_1 на його звернення від 26.07.2018 року стосовно закриття поштового відділення №7 (а.с. 30, т. 2).
Листом від 13.11.2018 року за вих. №347 керівник Секретаріату Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» ОСОБА_6 надав відповідь ОСОБА_1 на його звернення від 26.07.2018 року стосовно діяльності народного депутата України ОСОБА_3 (а.с. 32, т. 2).
Також судом встановлено, що листом від 18.02.2019 року за вих. №104/5-50 відповідач на звернення позивача від 26.07.2018 року повідомив останнього, що він надіслав депутатське звернення генеральному директору ПАТ «Укрпошта» (від 18.02.2019 року, вих. №104/5-49), де запропонував розглянути, у встановленому порядку, звернення ОСОБА_1 ; викласти позицію ПАТ «Укрпошта» щодо закриття у м. Подільську кількох поштових відділень, у тому числі щодо закриття 7 поштового відділення Подільського відділення Укрпошти; у строк, визначений чинним законодавством України, просив надіслати відповідь ОСОБА_1 (а.с. 35, т. 2).
Листом від 18.02.2019 року за вих. №104/5-52 відповідач на звернення позивача від 26.07.2018 року щодо джерел доходу ОСОБА_3 та інших питань, повідомив останнього, що інформація про джерела, види, розміри доходів, а також про грошові активи перебуває у вільному доступі на офіційному веб-порталі Верховної Ради України, де вона наведена у відповідності до вимог чинного законодавства України, в деклараціях про доходи (в тому числі електронних) за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки. Також у листі вказано, що відповідач, як народний депутат України, жодним з чинних нормативно-правових актів України не зобов`язаний подавати заяву від свого імені в органи Національної поліції або в органи прокуратури (а.с. 36-37, т. 2).
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст.3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про звернення громадян", письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Відповідно до ст.7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Статус (права, обов`язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами, правові і соціальні гарантії здійснення народним депутатом України своїх депутатських повноважень визначає Закон України "Про статус народного депутата України".
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про статус народного депутата України", народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України "Про вибори народних депутатів України" представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.15 Закону України "Про статус народного депутата України", народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності.
Депутатський запит - це вимога народного депутата, народних депутатів чи комітету Верховної Ради України, яка заявляється на сесії Верховної Ради України до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.
Згідно п.13 ст.24 Закону України "Про статус народного депутата України" (обов`язки народного депутата України), народний депутат зобов`язаний: розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".
Народний депутат розглядає всі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
У разі необхідності народний депутат надсилає пропозиції, заяви та скарги громадян органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, установам та організаціям, до повноважень яких входить розгляд звернень громадян чи вирішення порушених у них питань по суті. Про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг громадян органи та посадові особи зобов`язані повідомити громадянина, від якого надійшло звернення, і народного депутата у терміни, встановлені Законом України "Про звернення громадян".
Відповідно до абз. 1, 2 ч.5 ст.28 Закону України "Про статус народного депутата України", народному депутату, обраному в одномандатному виборчому окрузі, на строк виконання його депутатських повноважень місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, в управлінні яких знаходиться відповідно державна власність чи комунальна власність територіальної громади на території відповідного виборчого округу, зобов`язані надати окреме технічно обладнане службове приміщення з розташуванням у ньому постійного робочого місця помічника-консультанта народного депутата з наступним відшкодуванням витрат в установлених межах і за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.
Народному депутату, обраному в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, в управлінні яких знаходиться відповідно державна власність чи комунальна власність територіальної громади, надають окреме технічно обладнане службове приміщення в обласному центрі або (за заявою народного депутата) в районах, містах області, яка закріплена за народним депутатом депутатською фракцією (групою), з розташуванням у ньому постійного робочого місця помічника-консультанта народного депутата з наступним відшкодуванням витрат в установлених межах і за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.
Суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що відповідач неналежно розглянув його звернення від 21.02.2018 року, оскільки як встановлено судом вище, 21.02.2018 року позивач звернувся до народного депутата України Гончаренка О.О. з заявою, в якій зазначив про наявні, на його думку, недоліки в роботі правоохоронних органів м. Подільська, зокрема, Котовської місцевої прокуратури та Подільського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, просив про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
При цьому, відповідач листом від 12.03.2018 року за вих. №104/4-78 повідомив позивача, що порушені питання не входять до його компетенції, роз`яснив заявнику його право звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, зазначивши також, що він не є керівником працівників правоохоронних органів, однак в порушення вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» відповідач не переслав у 5-денний термін звернення позивача за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушених у зверненні питань, з повідомленням про це позивачу.
Суд зазначає, що позовна вимога ОСОБА_1 стосовно звернення від 21.02.2018 року у тій редакції, як викладено позивачем, задоволенню не підлягає, оскільки систематичного зволікання відповідачем обов`язків народного депутата України згідно ч.13 ст.24 Закону України "Про статус народного депутата України" судом не встановлено.
Щодо внесення відповідних пропозицій до Верховної Ради України та її органів, а також органів державної влади та місцевого самоврядування, то такі пропозиції, згідно ч.13 ст.24 Закону, вносяться народним депутатом України за необхідністю, а не в обов`язковому порядку.
Також суд не бере до уваги посилання позивача на те, що по іншому зверненню до народного депутата України Гончаренка О.О. (від голови Подільської РДА щодо законності використання земель сільськогосподарського призначення) відповідач надіслав депутатський запит, а за його зверненням такого не зробив оскільки відповідно до наведених положень ст.15 Закону України «Про статус народного депутата України» звернення із депутатським запитом є правом народного депутата України, а не його обов`язком.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та необхідність належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, та частково задовольняючи позовну вимогу ОСОБА_1 щодо розгляду його звернення від 21.02.2018 року, визнати протиправною бездіяльність народного депутата України Гончаренка Олексія Олексійовича щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.02.2018 року, яка полягає у невиконанні вимог ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян щодо пересилання звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, з повідомленням про це заявника в термін не більше п`яти днів, і зобов`язати народного депутата України ОСОБА_3 переслати звернення ОСОБА_12 Ілліча від 21.02.2018 року за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, в порядку, встановленому ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян.
Також суд погоджується з доводами позивача, що відповідач не розглянув два його звернення від 26.07.2018 року у термін, передбачений ч.1 ст.20 Закону України Про звернення громадян.
Так, позивач звернувся до відповідача з двома зверненнями 26.07.2018 року через громадську приймальню народного депутата України Гончаренка О.О., що розташована у м. Подільськ, проте відповіді на вказані звернення відповідач надав лише 18.02.2019 року, тобто більше ніж через шість місяців.
Доводи відповідача про те, що вказані звернення були подані до Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», суд до уваги не бере, оскільки згідно написів на копіях цих звернень вони прийняті 26.07.2018 року Громадською приймальнею народного депутата Гончаренка О.О. працівником ОСОБА_5 .
Суд вважає, що ненадання відповідачу в порядку, визначеному ч.5 ст.28 Закону України «Про статус народного депутата України» у м. Подільську окремого технічно обладнаного службового приміщення місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, не свідчить про відсутність у відповідача, як народного депутата України, громадської приймальні у м. Подільськ.
Як зазначив позивач у відповіді на відзив (а.с. 44-45, т. 2), на стіні будівлі поруч з дверима закріплена табличка, на якій зазначено, що в даному приміщенні знаходиться громадська приймальня народного депутата України Гончаренка О.О., а також повідомляється, що прийом відбувається щоп`ятниці з 10 до 13 години.
Суд зазначає, що звичайною є практика, коли народні депутати, обрані в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, для комунікації з виборцями використовують приміщення місцевих осередків політичних партій. Попри наявність зобов`язань в органу місцевого самоврядування забезпечити народного депутата службовим приміщенням, використання депутатом інших приміщень для прийому громадян не може вважатись порушенням з його сторони.
Як зазначив сам відповідач у відзиві, у м. Подільську діє Громадська приймальня Одеської територіальної організації партії « ОСОБА_7 Порошенка «Солідарність», яку він очолює.
При цьому, згідно відзиву відповідача на позов, ОСОБА_5 працює менеджером з організації консультативних послуг Подільського міського осередку Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» та здійснює прийом громадян.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що адресовані народному депутату України Гончаренку ОСОБА_4 звернення, подані позивачем 26.07.2018 року до громадської приймальні народного депутата України Гончаренка ОСОБА_13 О ОСОБА_11 та приймальні працівником Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», яку очолює відповідач, були передані відповідачу.
Викликані у судове засідання свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з`явилися, надіслані їм судові повістки повернулися без вручення.
Позивач повідомив суду, що особисто сповістив ОСОБА_5 , який проживає у сусідському з ним будинку, про виклик до суду, однак він відмовився з`являтися до суду, бо йому немає чого сказати.
За таких обставин, позивач відкликав своє клопотання про допит свідків та просив розглядати справу, не викликаючи свідків повторно, оскільки вони не з`являться.
Тому судом ухвалено про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами без допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення ст.20 Закону України "Про звернення громадян", не надавши позивачу у встановлений Законом строк відповіді на його звернення, а тому позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності народного депутата України ОСОБА_3 щодо розгляду двох звернень ОСОБА_12 Ілліча від 26.07.2018 року, наданих особисто до громадської приймальні народного депутата України Гончаренка О.О., яка полягає у ненаданні відповіді на вказані звернення у встановлений ч.1 ст.20 Закону України Про звернення громадян термін, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
При цьому, позовна вимога про зобов`язання народного депутата України ОСОБА_3 надати відповіді на два звернення ОСОБА_1 від 26.07.2018 року задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено судом вище, листом від 18.02.2019 року за вих. №104/5-50 та листом від 18.02.2019 року за вих. №104/5-52 відповідач на два звернення позивача від 26.07.2018 року надав відповіді.
Листи від 18.02.2019 року позивач отримав 05.03.2019 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи (а.с. 41, т. 2).
Що стосується позовних вимог про зобов`язання народного депутата України ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 1500000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ст.1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995р. №4, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, сам факт заподіяння моральної шкоди має довести суду позивач.
Однак судом не встановлено факту заподіяння моральної шкоди позивачу діями чи бездіяльністю відповідача, будь-яких доказів заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань позивач суду не надав.
У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання народного депутата України ОСОБА_3 відшковувати ОСОБА_1 1500000 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до народного депутата України Гончаренка Олексія Олексійовича (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.02.2018 року, яка полягає у невиконанні вимог ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян щодо пересилання звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, з повідомленням про це заявника в термін не більше п`яти днів.
Зобов`язати народного депутата України Гончаренка ОСОБА_14 переслати звернення ОСОБА_12 Ілліча від 21.02.2018 року за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, в порядку, встановленому ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян.
Визнати протиправною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_3 щодо розгляду двох звернень ОСОБА_12 Ілліча від 26.07.2018 року, наданих особисто до громадської приймальні народного депутата України Гончаренка О.О., яка полягає у ненаданні відповіді на вказані звернення у встановлений ч.1 ст.20 Закону України Про звернення громадян термін.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.