Справа № 200/5380/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 червня 2019 р. Справа №200/5380/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Національної поліції в Донецькій області

до відповідача 2: Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дії щодо розміщення на офіційному сайті mvs.gov.ua інформації про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою та зобов`язати видалити запис з офіційного сайту mvs.gov.ua про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що 29 квітня 2015 року ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 оголошено у розшук. Копію Ухвали направлено прокурору і начальнику Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області для виконання.

На виконання Ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року «оголошення у розшук» Позивача працівником СКП Добропільського ВГІ 14.05.2015 року було заведено оперативно розшукову справу - ОРС «Розшук» № 33-49 в рамках якої проводяться розшукові заходи по встановленню місця знаходження позивача.

Крім того, Добропільське відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області - територіальний підрозділ Головного управління Національної поліції в Донецькій області на сайті Міністерства внутрішніх справ mvs.gov.ua в розділі wanted.mvs.gov.ua розмістило інформацію про те, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується від органів влади та розміщена інформація про обрання відносно позивача запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте, в матеріалах кримінального провадження №227/320/14 Добропільського міськрайонного суду Донецької області відсутні рішення про обрання позивачу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інших кримінальних проваджень відносно позивача не існує.

Згідно інформації Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2019 року прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури звертався до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 , проте судом будь-якого процесуального рішення щодо вказаного клопотання судом не виносилось.

Позивач вважає дії відповідачів щодо розміщення на офіційних ресурсах органів влади інформації щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконними, оскільки вони діють всупереч ст. 19 Конституції України та порушують його право на свободу та особисту недоторканість (ст. 29 Конституції України) та свободу пересування (ст. 33 Конституції України).

З підстав викладеного суд зазначає про наступне.

За частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналізуючи зміст наведених вище правових норм у контексті вирішення питання юрисдикційної належності тих вимог, які ставить перед судом позивач, суд виходить з таких міркувань.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України).

Предметом спору в справі, є неналежні, на думку позивача, дії відповідача щодо розміщення інформації на офіційних ресурсах органів влади інформації щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № від 06.05.2013.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на положення статей 38, 40 КПК України слідчі органи досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження не виконують владні управлінській функції, а здійснюють процесуальну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З метою чіткого та неухильного дотримання вимог законодавства під час розслідування кримінальних правопорушень кримінально-процесуальним законодавством (глава 26 КПК України) передбачено можливість та строки оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Статтею 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з діями суб`єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій, отже не є публічно-правовим спором, а справа не відноситься до адміністративної юрисдикції та повинна розглядатися за нормами КПК місцевим загальним судом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 239 Кодексу адміністративного суду України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., які підлягають поверненню на її користь з Державного бюджету України.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, сплачений за квитанцією від № 0.0..1 від 17.04.2019 року.

Оригінал квітинці знаходиться в матеріалах справи.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повний текст ухвали виготовлений 24 червня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко