Справа № 0440/4883/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/4883/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року (суддя Бондар М.В., повний текст рішення складений 12.12.2018) в адміністративній справі

за позовом Дніпровської міської ради

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

третя особа ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

До суду 03 липня 2018 року надійшов позов Дніпровської міської ради, в якому позивач просив: визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру в частині цільового призначення земельної ділянки з кодом 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0667 за адресою: АДРЕСА_1 в частині цільового призначення земельної ділянки з «будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» на «обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, позов задоволено у повному обсязі.

ОСОБА_1 25 березня 2019 року подав до суду апеляційну скарги, вказавши, що він не був залучений до участі у справі в якості третьої особи, проте оскаржуваним судовим рішенням зачіпаються його права та інтереси, адже він є власником ? частини спірної земельної ділянки. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, зазначає, що зміна цільового призначення землі відбулася відповідно до приписів ст.ст. 20, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» та ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 № 155/11 передано безоплатно у власність, у тому числі спільну сумісну власність, земельні ділянки для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд громадянам у м. Дніпропетровську. Віднесено земельні ділянки за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

Згідно з додатком № 1 до вказаного рішення земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0667 га за адресою: АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_3

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0667 га змінено на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_6 13 вересня 2017 року укладено договір купівлі-продажу по ? частині земельної ділянки відповідно кожному покупцю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0667 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Право власності на ? частку вказаної земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.09.2017, номер запису про право власності 22314182.

Дніпровська міська рада дізналася про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення вищевказаної земельної ділянки, проте така дія вчинена з порушенням вимог чинного законодавства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Матеріалами справи підтверджено, що на замовлення ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_7 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1, який погоджено, зокрема, з Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (містобудівний висновок № 14/27-79), Управлінням культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації (висновок від 07.03.2017 № 393/0/161-17) та відділом Держгеокадастру (висновок від 04.05.2017 № 154/82-17).

Проте, як встановлено судом та не спростовано учасниками справи, до Дніпровської міської ради із заявою щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення, як того вимагає ст. 20 ЗК України, ОСОБА_3 не зверталася.

Щодо доводів апелянта, що статтями 20, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» не передбачено наявність рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення, як обов`язкову умову для внесення змін у ДЗК, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаними нормами врегульовано підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, тоді як статтею 20 Земельного кодексу України встановлено порядок віднесення земель до тієї чи іншої категорії, а тому до спірних правовідносин мають бути застосовані саме положення Земельного кодексу України.

Також колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , є аналогічними тим, що були заявлені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 . Таким доводам також надано оцінку Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 05.03.2019, при цьому доводи ОСОБА_1 не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в адміністративній справі № 0440/4883/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 18 червня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 червня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров