Справа № 233/2824/19
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/2824/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

представника позивача Юренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдинова Славіка Зейдулла огли про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 12 квітня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдиновим С.З.о. відносно неї було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія ДПО18 № 473768. Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 не надала для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1 «а» ПДР України. Винесену постанову вважає незаконною з огляду на те, що її винесено безпосередньо на дорозі, без складення протоколу та з*ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В оскаржуваній постанові всупереч діючому законодавству України не зазначені докази, якими обґрунтовується рішення щодо накладення на позивача адміністративного стягнення. Крім того, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, не підлягає розгляду у скороченому провадженні. Також, інспектор, на думку позивача, не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, оскільки за положеннями ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається «за місцем його вчинення», тобто мається на увазі розгляд справи за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Посилаючись на викладене, позивач просить:

- визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 473768 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП незаконними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 473768 від 12 квітня 2019 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдиновим С.З., якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та зазначив, що ОСОБА_1 не припускалась порушень п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України і на вимогу відповідача 12 квітня 2019 року пред`явила посвідчення водія, що вбачається із змісту постанови, яка оскаржується, оскільки відповідач встановив особу позивачки саме на підставі посвідчення водія.

Відповідач - старший інспектор - черговий сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдинов Славік Зейдулла огли, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відносно останньої також було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.265-1 КУпАП та постанови КМУ № 1086 від 17 грудня 2008 року, яким затверджено «Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», він запропонував ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія та надати його до матеріалів справи, на що вона відповіла відмовою.

З`ясуваши позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 12 квітня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдиновим С.З.о. винесено постанову серія ДПО18 № 473768 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що остання 12 квітня 2019 року приблизно о 14.00 год. у с. Іллінівка Костянтинівського району, на вул.Центральній, 65-а, керуючи автомобілем Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , не надала для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень (а.с.4).

Зі змісту постанови серія ДПО18 № 473768 вбачається, що особу ОСОБА_1 відповідачем дійсно було встановлено саме за посвідченням водія НОМЕР_2 від 20 липня 2007 року, що на переконання суду спростовує обставини, викладені в постанові про накладення на позивачку адміністративного стягнення від 12 квітня 2019 року та в письмових поясненнях відповідача по справі від 24 червня 2019 року.

Позивачем ОСОБА_1 у постанові ДПО18 № 473768 (а.с.4) надано письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що позивачка відмовилась віддати посвідчення водія, а не пред`явити їх на вимогу інспектора, оскільки, як пояснив в судовому засіданні її представник, під час розгляду питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідач мав намір вилучити посвідчення водія.

Крім того, того ж дня - 12 квітня 2019 року відповідачем по справі відносно ОСОБА_1 о 13 годині 45 хвилин та 14 годині 20 хвилин було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070584 за ст. 124 КУпАП (а.с.25) та протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070585 за ст.122-4 КУпАП (а.с.24), із змісту яких також вбачається, що відповідач по справі встановив особу ОСОБА_1 за посвідченням водія НОМЕР_2 від 20 липня 2007 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тощо.

Згідно із п. 2.4 Правил дорожнього руху України: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Суд вважає за доцільне зауважити, що викладаючи зміст адміністративного правопорушення, якого на його думку, припустилась ОСОБА_1 , відповідач припустився суперечностей, які полягають в наступному. Відповідач в оскаржуваній постанові виклав суть адміністративного правопорушення - непред`явлення ОСОБА_1 для перевірки посвідчення водія, в той же час посилається на порушення останньою п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а не п.2.4 «а» Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Письмові пояснення відповідача по суті стосуються заперечень ОСОБА_1 проти вилучення посвідчення водія в порядку, передбаченому ст.265-1 КУпАП та Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», але на переконання суду ці дії, якщо вони дійсно мали місце, не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а мають кваліфікуватись за іншою статтею КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надано суду достатніх беззаперечних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 12 квітня 2019 року п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та доказів законності постанови про притягнення позивачки по справі до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

На переконання суду відповідач не довів факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України та правомірність її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову та захисту порушених прав позивачки з урахуванням передбачених ч.3 ст.286 КАС України повноважень суду - скасування постанови серія ДПО18 №473768, винесеної 12 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів позивачки ОСОБА_1 , викладених в позовній заяві, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про притягнення до адміністративної відповідальності у скороченому провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, 14 липня 2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина 1 ст.126 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, враховуючи наведені вище положення КУпАП, відповідач мав право винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП на місці вчинення правопорушення, але при цьому мав дотриматися передбаченої законом процедури.

Згідно ст.139 КАС України суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 7, 9, 126 КУпАП, п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдинова Славіка Зейдулла огли (адреса за місцем роботи: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Злагоди, 8) - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серія ДПО18 № 473768 від 12 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену старшим інспектором - черговим сектору реагування патрульної поліції № 4 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Айдиновим Славіком Зейдулла огли.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя