Справа № 607/6914/19
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 Справа №607/6914/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови серії ДПО18 №255633 по справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ДПО18 №255633 по справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 березня 2019 року він одержав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 255633, якою його притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Так, 07 березня 2019 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-19 173 км в напрямку м. Тернопіль, де був зупинений начальником СРПП №1 Млинівського ВП майором поліції ОСОБА_2 , нібито за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правилами дорожнього руху п.п.14.6.(в), а саме здійснив обгін ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом. Позивач пояснив, що обгону транспортного засобу не було. На прохання ОСОБА_1 показати чіткі зображення, на яких видно номер його автомобіля майор поліції ОСОБА_2 не відреагував, відхилив клопотання позивача, не пояснивши суті статей, ніяких об`єктивно обґрунтованих доказів вини позивача не надав, повідомив про його права вже після того, як почав оформлення постанови.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 255633 від 07 березня 2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ДПО18 №255633 по справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 25 квітня 2019 року за клопотанням представника Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції здійснено заміну неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на належного - Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся, відзиву на позов не подав.

Відтак, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ДПО18 № 255633 від 07 березня 2019 року, водій ОСОБА_1 07 березня 2019 року о 13 год. 10 хв. на автодорозі М-19 172 км, керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила обгону, а саме здійснив обгін транспортного засобу з виїздом на смугу зустрічного руху ближче 50 м до пішохідного переходу в с. Велика Городниця Млинівського району, чим порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто здійснено обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті (п. 14.6 в) Правил дорожнього руху).

У даному випадку для підтвердження порушення ОСОБА_1 вказаного вище пункту Правил дорожнього руху орган поліції, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би долучити до оскаржуваної постанови чи на обґрунтування своїх доводів запис із нагрудної камери поліцейського або з відеореєстратора поліцейського автомобіля, який би свідчив про те, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дійсно вчинила правопорушення за яке ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, пояснення ОСОБА_1 з приводу наведених обставин, пояснення свідків адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав та доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови серії ДПО18 №255633 по справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №255633 від 07 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: вул. Миколи Хвильового, 2, м. Рівне.

Рішення суду складено та підписано 12 червня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська