Справа № 320/2874/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року № 320/2874/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СКІВ ЛТД" до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, Вишневої державної нотаріальної контори Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СКІВ ЛТД" з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АК 627429, 18.03.2008, ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, знято з оригіналу АА № 367783;

- визнати незаконними дії та скасувати запис про обтяження майна у вигляді арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , зареєстрований Вишнівською міською державною нотаріальною конторою, 08132, Київська область, Києво-Святошитнський район, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86, кім. 4, 5, реєстраційний номер обтяження 6949937.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваною постановою накладено арешт та оголошено заборону на відчуження його майна, а саме нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , яким він володіє з 05.08.1993. Боржником за зобов`язанням, на підставі якого було накладено арешт, зазначено ПП «Атлант-Фіш», дане підприємство жодного відношення до майна позивача не має.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідачів до судового засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.

На підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «СКІВ ЛТД» є власником нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.08.1993 № 24.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627429, 18.03.2008, ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, знято з оригіналу АА № 367783 накладено обтяження на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна

Боржником в оскаржуваній постанові зазначено ПП «Атлант-Фіш» ( ).

Листом від 22.05.2019 позивач звернувся до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням зняти обтяження з його майна (реєстраційний номер обтяження обтяження 6949937).

Києво-Святошинський районний відділ ДВС листом від 24.05.2019 вих. № 13796 відмовив позивачу у припиненні арешту, реєстраційний номер обтяження 6949937, у зв`язку з тим, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.0.2017 р. «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

Також зазначив, що з отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження слідує, що на виконанні перебували виконавчі провадження відносно стягнення з ПП «Атлант-Фіш» заборгованості у сумі 1725, 99 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Статтею 13 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5, ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем в рамках виконавчих проваджень стосовно стягнення з ПП «Атлант-Фіш» на користь УПФ у Києво-Святошинському районі Київської області заборгованості у розмірі 1725, 99 грн.

Києво-Святошинським РВДВС ГТУЮ у Київській області не надано доказів, що майно, на яке накладено арешт в рамках зазначених виконавчих проваджень, станом на 2008 рік належало ПП «Атлант-Фіш».

При цьому з матеріалів справи слідує, що з 05.08.1993 майно, на яке накладено арешт, належить позивачу.

Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627429, 18.03.2008, ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, знято з оригіналу АА № 367783, то відповідно позовні вимоги в частині скасування запису про обтяження майна у вигляді арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , зареєстрований Вишнівською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 6949937, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дій Вишнівської міської державної нотаріальної контори про реєстрацію обтяження на підставі оскаржуваної постанови, то позивачем не зазначено, в чому саме полягали незаконні дії та не надано відповідних доказів, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині .

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій, і не довів правомірності оскаржуваного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 07.06.2019 № 1016 позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3842, 00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, то відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області позивачу підлягає судовий збір у розмірі 1921, 00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК 627429, 18.03.2008, ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, знято з оригіналу АА № 367783

Скасувати запис про обтяження майна у вигляді арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , 42, зареєстрований Вишнівською міською державною нотаріальною конторою, 08132, Київська область, Києво-Святошитнський район, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86, кім. 4, 5, реєстраційний номер обтяження 6949937.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ТОВ «СКІВ ЛТД () за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (код ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.