Справа № 420/5965/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5965/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження питання про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо непоновлення виплати пенсії за віком;

- зобов`язати перерахувати та поновити виплату пенсій за віком з дати її припинення - 01.01.2015 р., як непрацюючому пенсіонеру із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним законодавством України, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд зобов`язав Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 13.07.2018 р.

Позовні вимоги за період з 01.01.2015 р. по 04.05.2018 р. залишив без розгляду, на підставі пропуску строку звернення до суду.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Не погодившись із судовим рішенням, зокрема, в частині періоду, задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, апелянт просить його змінити, зобов`язавши Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси перерахувати та поновити виплату позивачу пенсії за віком з дати припинення - 01.01.2015 р., як непрацюючому пенсіонеру із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним законодавством України, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 р.

Колегія суддів, дослідивши зміст рішення суду першої інстанції встановила, що залишаючи частину позовних вимог, заявлених поза межами шестимісячного строку без розгляду, суд керувався висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 18.09.2018 р. за №522/535/17. При розгляді аналогічної справи вищий касаційний суд дійшов висновку, що наявність обов`язку у відповідача відновити виплату пенсії не позбавляє позивача необхідності щодо захисту свого права. Отже, після прийняття та опублікування Конституційним Судом України Рішення № 25-рп/2009 та невідновлення виплати пенсії позивачу, останній повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду. У цій справі, Верховний суд погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій, що до правовідносин поновлення виплати пенсії особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, слід застосувати положення ст. 99, 100 КАС України(редакція, що діяла на момент спірних правовідносин). До того ж суд зазначив, що він не вбачає підстав для відступлення від позиції Верховного Суду України, що викладена у рішеннях від 08 грудня 2015 року (справи №№ 21-5440а15, 21-5653а15) та від 08.06.2016 року (справа № 505/2135/14-а).

Поряд з цим, апелянт, на підтвердження своєї правової позиції, що виплата сум пенсії за минулий час не може бути обмежена будь-яким строком, незалежно від того, чи були такі суми нараховані, покликається на постанову Верховного Суду від 24.04.2018 р. №646/6250/17.

Отже, за відсутності усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, з`явилася пропозиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду питання застосування строків при розгляді справ, що пов`язані з соціальними виплатами.

Так, постановою від 02.04.2019 року Касаційний адміністративний суд Верховного Суду ухвалив передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №510/1286/16-а за позовом особи до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Причиною передачі справи Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив необхідність формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування строків звернення до суду у спірних правовідносинах, зокрема, у спорах стосовно соціального захисту.

Під час розгляду справи у Верховному Суді у колегії суддів Касаційного адміністративного суду постала необхідність формування правової позиції з ряду питань, а саме:

1. чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом (Кодексом адміністративного судочинства України), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних соціальних виплат, які державний орган не виплачував особі або виплачував у неповному розмірі?

2. чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом (Кодексом адміністративного судочинства України), для фактичного встановлення строкових меж триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. чи може бути факт нездійснення перевірки пенсіонером правильності нарахування конкретних сум виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до ч.6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.ст.51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Колегія суддів вважає, що в даному випадку є доцільним зупинити провадження у справі за такими підставами.

Даний спір не може бути вирішений судом апеляційної інстанції в межах оцінки правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права, адже існує правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування строків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства, від якого не відступила Велика Палата Верховного Суду. До того ж, існує невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі, необхідність застосування аналогії закону чи права.

Згідно з п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 236, 321,325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 20.06.2019 року.