Справа № 240/6903/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/6903/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мягченко І.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання відмову протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 із позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не передачі земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для сінокосіння згідно клопотання від 02.01.2019, яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області та зобов"язати передати в оренду земельну ділянку за кадастровим № НОМЕР_3 площею 43,19271 га для сінокосіння на 49 років земельну ділянку, яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області.

В обґрунтування зазначає, що відповідачем протиправно за результатами розгляду його заяви відмовлено у передачі в оренду земельної ділянки, оскільки бажаній ним земельній ділянці за результатами інвентаризації присвоєно кадастровий номер та проведено її державну реєстрацію і нормативно-грошову оцінку. Зазначає, що у силу вимог ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка є сформованою та є об"єктом цивільних прав. Крім того, у листах ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Підприємтсво Житомирземпроект" вказано, що при передачі земельних ділянок у користування розробляти проект землеустрою щодо формування земельної ділянки, як об"єкта цивільного права не потрібно.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 06.06.2019.

28.05.2019 надійшов відзив на позовну заяву. Згідно поданого письмового відзиву просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Свою позицію він обґрунтовує тим, що позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки в оренду, оскільки проект землеустрою на передачу вказаної земельної ділянки в оренду позивачем не розроблявся. Також у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що посилання відповідача на те, що земельна ділянка має кадастровий номер, а отже і є проект землеустрою не відповідають дійсності, так як кадастровий номер спірної земельної ділянки був присвоєний у зв`язку із інвентаризацією, тобто розроблялась технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. Окрім того, на думку відповідача передача земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в оренду здійснюється проведення земельних торгів.

В судовому засіданні 06.06.2019 оголошено перерву до 19.06.2019.

Позивач в судове засідання з"явився, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач 02.01.2019 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 43,1927 га за кадастровим номером НОМЕР_3 , яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області. (а.с.9)

З матеріалів справи слідує, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 21.01.2019 №Г-65/0-365/0/22-19 відмовило в задоволенні клопотання. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Позивачем не надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Вказана у клопотанні земельна ділянка має орієнтовний склад угідь-перелоги. У зв`язку з відсутністю проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило позивачу в задоволенні клопотання.

Позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у передачі земельної ділянки в оренду згідно клопотання від 02.01.2019, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування, в тому числі на умовах оренди, громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч. 2 та 3 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

В розумінні вимог ст. 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано правовими нормами ст. 123 та 124 цього ж Кодексу.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (ч.4 ст.122 Земельного кодексу).

Встановлено, що позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 43,1927 га за кадастровим номером НОМЕР_3 , яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області.

Додав до клопотання копію паспорту, копію ідентифікаційного коду . (а.с.9)

За результатами розгляду клопотання, відповідач листом від 24.01.2019 відмовив в його задоволенні, у зв"язку з відсутністю проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки. Крім того вказав, що земельна ділянка має орієнтовний склад угідь-перелоги. Передача земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності в оренду здійснюється проведення земельних торгів.

Отже, основною підставою для відмови у наданні позивача бажаної земельної ділянки в оренду слугувала відсутність розробленого проекту землеустрою щодо її відведення .

Передача в оренду зазначених земельних ділянок громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

Як зазначено в ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. (ч. 3 ст. 123)

За приписами ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, до яких відноситься відповідач, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування .

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України).

При цьому, за приписами ст. 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 25 цього ж Закону види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою, окрім іншого відносяться: г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. В розумінні вимог ст. 26 цього ж Закону органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі є самостійними замовниками відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, технічна документація із землеустрою розробляється щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо інвентаризації земель. Для відведення земельних ділянок та приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій розробляються проекти землеустрою.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду конкретній особі передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, за отриманням на дозволу на виготовлення кого необхідно звернутися з відповідною заявою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

При цьому, для кожної конкретної мети використання земельної ділянки, розробляється відповідний вид документації. Тобто, для відведення земельної ділянки має виготовлятися саме проект землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

Водночас, докази того, що позивачем розроблявся проект землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки в оренду, яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області, площею 43,1927 га, чи докази звернення з відповідною заявою для його отримання, у матеріалах справи відсутні.

Встановлення спірній земельній ділянці кадастрового номера було зумовлено виключно проведеною інвентаризацією земель.

Відповідно до ст.35 Закону інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру. (Порядок проведення інвентаризації земель).

Таким чином, зазначена норма містить вичерпний перелік умов, задля яких проводиться інвентаризація земель та у зв"язку з чим розробляється технічна документація із землеустрою.

Разом з тим, вказаною нормою не передбачено, що інвентаризація земель може проводитися з метою передачі земель у користування, в тому числі на умовах оренди.

Що стосується доводів позивача, що оскільки кадастровий номер земельної ділянки присвоєний та проведено її державну реєстрацію, отже відсутні підстави розробляти проект землеустрою, а земельна ділянка є об"єктом цивільних прав згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.1 ст.123 Земельного Кодексу надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України регульовано порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Тобто, для набуття земельною ділянкою статусу об"єкта речових прав необхідно дотримання двох необхідних умов, а саме:

1) формування земельної ділянки та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру;

2) державної реєстрації права власності на неї.

В контексті наведеного суд відмічає, що відсутня необхідність складення документації із землеустрою при наданні у користування земельної ділянки за наявності таких умов, а саме: без зміни її меж та цільового призначення, земельна ділянка має бути зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та має бути зареєстроване право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. (ч.4 ст.124 Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що передача земельної ділянки у користування без складання проекту землеустрою, в т.ч. на правах оренди допускається, зокрема, за наявності зареєстрованого у встановленому порядку речового права на цю земельну ділянку.

Разом з тим, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 ні за ким не зареєстроване, отже така не є об"єктом цивільного права. Отже, доводи позивача про відсутність підстав розробляти проект землеустрою на бажану ним земельну ділянку в оренду є безпідставними, оскільки обов"язок виготовляти такий проект відсутній лише у вищезазначених випадках, які у даній ситуації відсутні.

На думку суду, вказана позиція позивача зумовлена виключно помилковим трактуванням ним норм чинного законодавства.

Таким чином, для отримання в оренду земельної ділянки для сінокосіння, позивачу необхідно пройти загальну процедуру розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою за правилами ст.123,124 Земельного Кодексу.

Крім того, щодо посилання позивача на листи ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Підприємтсво Житомирземпроект" у яких вказано, що при передачі земельних ділянок у користування розробляти проект землеустрою щодо формування земельної ділянки, як об"єкта цивільного права не потрібно, то суд такі доводи до уваги не приймає, оскільки це є виключно суб"єктивною думкою тих осіб, які ці листи підписали.

Враховуючи викладене, відсутність проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_2 спірної земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3 виключає можливість прийняття відповідачем рішення про передачу такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, а отже і в суду на даний час відсутні підстави зобов"язувати відповідача надавати позивачу вказану земельну ділянку в оренду, з огляду на те, що ним жодні дії спрямовані для її отримання у порядку, встановленому Земельним Кодексом, не були вчинені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в ході розгляду справи довів правомірність своїх дій.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка, 45, м.Житомир, 10002, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання передати в оренду земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 25 червня 2019 року