Справа № 360/1954/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1954/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 25 квітня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Старобільське ОУПФУ Луганської області) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.03.2019 № 4579/03-01 про відмову в призначенні позивачу, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу роботи періоди роботи з 29.04.2004 по 22.08.2005 на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Оникс и К» та з 26.08.2005 по 30.05.2011 в Лутугинському районному благодійному фонді з підтримки місцевих ініціатив, до пільгового стажу роботи періоди роботи з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993 на ПАТ «Шахта Білоріченська», з 01.08.2014 по 22.04.2016 на Відособленому підрозділі «Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля»;

3) зобов`язати відповідача призначити позивачу, пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.06.2018.

В обґрунтування вимог зазначено, що 13.06.2018 позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ Луганської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача від 17.06.2018 № 9839/03-01 у призначенні пенсії відмовлено, вказано, що загальний стаж роботи позивача складає 16 років 10 місяців 04 дні, у тому числі пільговий стаж 3 роки 01 місяць 18 днів. Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі № 360/3749/18 позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 17.06.2018 № 9839/03-01 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13.06.2018.

З метою виконання рішення суду позивач 21.02.2019 звернувся до відповідача із заявою про його виконання. Позивачем 21.03.2019 отримано від відповідача лист від 15.03.2019 № 126/2с-14 та рішення від 15.03.2019 № 4579/03-01, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного загального та пільгового стажу.

З таким рішенням позивач не згоден, оскільки вважає, що відповідачем протиправно не зараховані до страхового стажу періоди роботи з 29.04.2004 по 22.08.2005 та з 26.08.2005 по 30.05.2011 у зв`язку з відсутністю даних про сплату внесків до Державного реєстру застрахованих осіб, а також до пільгового стажу періоди роботи з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016 у зв`язку з відсутністю довідок та даних про підтвердження пільгового стажу роботи.

Позивач зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Проте, згідно з положеннями пункту 6 частини другої статті 17, частин десятої та двадцятої статті 20, статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язок сплати страхових внесків та відповідальність за їх несвоєчасну або не повну сплату законом покладена на страхувальника. Тому позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків, а отже наявність заборгованості підприємства по страховим внескам, їх не сплата в повному або частковому розмірі, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 29.04.2004 по 22.08.2005 та з 26.08.2005 по 30.05.2011.

Що стосується відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періодів з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016 позивач зазначає, що трудові книжки містять записи про роботу позивача на посадах, які належать до Списку № 1, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до пільгового стажу, а також про роботу на цих посадах з повним робочим днем під землею. Крім того, позивачем надані відповідачу довідки, що уточнюють пільговий характер роботи позивача, зокрема: довідки ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» від 10.12.2015 № 214 та № 215, довідки ПАТ «Шахта Білоріченська» від 11.06.2013 № 14-186, а також наказ ПАТ «Шахта Білоріченська» від 07.04.1995 № 167 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», лист Управління праці та зайнятості населення Головного управління праці та соціального захисту населення Луганського обласної державної адміністрації від 15.06.2007 № 11/2833-33 «Щодо атестації робочих місць за умовами праці» щодо проведення атестації робочих місць ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля», наказ ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» від 14.05.2007 № 364 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників, зайнятих на роботах в підземних умовах в Шахтоуправлінні «Луганське», наказ ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» від 08.05.2012 № 354 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників, зайнятих на роботах в підземних умовах в Шахтоуправлінні «Луганське».

Ухвалою суду від 10.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 1-2).

Від Старобільського ОУПФУ Луганської області 23.05.2019 за вх. № 28292/2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 84-85).

До управління 13.06.2018 надійшла заява від ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі № 360/3749/18 управління повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та 15.03.2019 вдруге винесло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З посиланням на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Старобільського ОУПФУ Луганської області про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Ухвалою суду від 03.06.2019 витребувано від Старобільського ОУПФУ Луганської області та Головного управління ДФС у Луганській області докази по справі, справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 120).

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач явку свого повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (арк. спр. 126).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копій паспорту громадянина України (арк. спр. 8), картки фізичної особи платника податків (арк. спр. 8 зв.), довідки від 12.06.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 9) встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивачем 13.06.2018 подано до Старобільського ОУПФУ Луганської області заяву про призначення/перерахунок пенсії, до якої згідно з розпискою-повідомленням додано копії таких документів: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; документ про місце проживання (реєстрації) особи; паспорта; трудової книжки або документ про стаж; 2 дипломів (свідоцтво, атестат) про навчання; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; 11 довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; заява про спосіб виплати пенсії (арк. спр. 88-89).

За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 27.07.2018 № 9839/03-01, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 10-11).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі № 360/3749/18 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського ОУПФУ Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського ОУПФУ Луганської області від 17.06.2018 б/н про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Старобільське ОУПФУ Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2018 (арк. спр. 12-17).

Відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 Старобільським ОУПФУ Луганської області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових мовах та прийнято рішення від 15.03.2019 № 4579/03-01, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 20-21).

Дослідженням змісту рішення встановлено, що відповідачем прийнято рішення за наслідками опрацювання таких документів, що були надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії, зокрема: копій особових карток, наказів щодо атестації робочих місць від 14.05.2007 № 364, від 08.05.2012 № 354; дипломів про навчання від 13.11.1987 серії А № 322714, від 03.11.1983 серії В № 408318; трудових книжок від 15.08.1979 серії НОМЕР_2 № 2404431, від 17.10.1983 серії АТ-VII № 9971805, від 22.09.1989 серії АТ НОМЕР_3 ІV № 0541357.

За наданими документами та згідно з даними персоніфікованого обліку загальний стаж ОСОБА_1 складає 16 років 10 місяців 04 дні, в тому числі пільговий стаж 03 роки 01 місяць 18 днів в якості прохідника п`ятого розряду з повним робочим днем під землею, який враховано за даними персоніфікованого обліку. До загального стажу роботи не враховані періоди роботи з 29.04.2004 по 22.08.2005 та з 26.08.2005 по 30.05.2011 тому, що відсутні дані про сплату внесків до Державного реєстру застрахованих осіб, до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016 тому, що відсутні довідки та данні про підтвердження пільгового стажу роботи, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Дослідженням копії протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що до страхового стажу позивача зараховані такі періоди роботи: з 09.08.1979 по 08.11.1979, з 24.12.1979 по 10.11.1980, з 10.12.1980 по 16.05.1981, з 13.08.1982 по 29.12.1982 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах), з 20.06.1983 по 23.11.1983 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах), з 25.11.1983 по 21.04.1984, з 04.10.1984 по 06.06.1985, з 22.03.1989 по 06.10.1989, з 15.01.1990 по 06.02.1990, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 03.01.1994 по 26.07.1998, з 12.08.1998 по 30.06.2000, з 04.07.2000 по 10.11.2002, з 01.01.2004 по 19.04.2004 (безробіття), з 01.06.2011 по 13.06.2011, з 14.06.2011 по 31.05.2014 (ст. 14, пост. 202 підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в), всього - 17 років 8 місяців 01 день, в тому числі стаж, що дає право на зниження пенсійного віку: роботи підземні, професії за постановою № 202 - 02 роки 11 місяців 18 днів (арк. спр. 86-87).

Дослідженням копії трудової книжки позивача від 15.08.1979 серії НОМЕР_4 встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 22-28):

Шахта «Білоріченська» Комбінату «Ворошиловградвугілля»

- запис № 13: 1983 прийнятий підземним учнем гірника з повним робочим днем під землею, наказ від 26.04.1983 № 49вк;

- запис № 14: 07.06.1983 навчання на 6-ти місячних курсах машиністів електровозу при ДПТУ-95 м. Перевальська, наказ від 07.06.1983 № 138-к;

- запис № 15: 25.11.1983 переведений машиністом електровозу ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею шахтного транспорту, пер. зап-ка від 25.11.1983;

- запис № 16: 21.04.1984 звільнений за прогул, наказ від 28.04.1984 № 150-к.

Дослідженням копії трудової книжки позивача від 17.10.1983 серії АТ-VII НОМЕР_3 9971805 встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 29-36):

Шахта «Білоріченська» Комбінату «Ворошиловградвугілля»

- запис № 2: до вступу на шахту трудовий стаж складає два роки;

- запис № 3: 07.04.1983 прийнятий учнем гірника підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 26.04.1983 № 49вк;

- запис № 4: 07.06.1983 навчання на 6-ти місячних курсах машиністів електровозу при ДПТУ-95 м. Перевальська, наказ від 07.06.1983 № 138-к;

- запис № 5: 25.11.1983 переведений машиністом електровозу ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею шахтного транспорту, пер. зап-ка від 25.11.1983;

- запис № 6: 20.01.1992 прийнятий прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 20.01.1992 № 8-вк;

- запис № 7: 29.01.1992 переведений гірником ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 29.01.1992;

- запис № 8: 25.05.1992 переведений машиністом електровозу ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 25.05.1992;

- запис № 9: 27.10.1992 переведений прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 26.10.1992;

- запис № 10: 15.07.1993 звільнений за власним бажанням, наказ від 31.08.1993 № 235-к;

ТОВ «Оникс і К»

- запис № 17: 29.04.2004 прийнятий на посаду комерційного директора, наказ від 29.04.2004 № 22;

- запис № 18: 22.08.2005 звільнений за власним бажанням, наказ від 22.08.2005 № 117;

ЛРБФ з підтримки місцевих ініціатив «Крила Надії»

- запис № 19: 26.08.2005 прийнятий на посаду віце президента районного благодійного фонду місцевих ініціатив «Крила ОСОБА_2 », наказ від 26.08.2005 № 4;

- запис № 20: 30.05.2011 звільнений за власним бажанням, наказ від 14.06.2011 № 2;

Відособлений підрозділ «Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля»

- запис № 21: 14.06.2011 прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 14.06.2011 № 660/к;

- запис № 22: 22.04.2016 звільнений за власним бажанням, наказ від 22.04.2016 № 22/к.

Дослідженням копії трудової книжки від 22.09.1989 серії НОМЕР_5 встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 37-41):

Шахта «Білоріченська» ВО «Луганськвугілля»

- запис № 5: 20.01.1992 прийнятий прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 20.01.1992 № 8-вк (запис містить виправлення);

- запис № 6: 29.01.1992 переведений гірником ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 29.01.1992;

- запис № 7: 25.05.1992 переведений машиністом електровозу ІІІ розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 25.05.1992;

- запис № 8: 27.10.1992 переведений прохідником ІV розряду підземним з повним робочим днем під землею, пер. зап-ка від 26.10.1992;

- запис № 9: 15.07.1993 звільнений за прогул без поважних причин, наказ від 31.08.1993 № 235к;

Відособлений підрозділ «Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля»

- запис № 10: 14.06.2011 прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 14.06.2011 № 660/к;

- запис № 11: 22.04.2016 звільнений за власним бажанням, наказ від 22.04.2016 № 22/к.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що всі трудові книжки не містять вичерпних записів про роботу позивача. Крім того судом встановлено, що у трудових книжках від 17.10.1983 серії АТ-VII № 9971805 та від 22.09.1989 серії АТ-ІV № 0541357 наявні записи про звільнення позивача з 15.07.1993 з ВП «Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» із зазначенням різних протилежних підстав (у трудовій книжці від 22.09.1989 серії НОМЕР_5 зазначена підстава звільнення прогул без поважних причин (запис № 9), а у трудовій книжці - від 17.10.1983 серії АТ-VII № 9971805 за власним бажанням (запис № 10). Також, як зазначено у трудовій книжці від 22.09.1989 серії АТ НОМЕР_3 ІV № 0541357 у записі № 5 наявні виправлення.

Також позивачем надано Старобільському ОУПФУ Луганської області:

копію довідки ПАТ «Шахта «Білоріченська» від 11.06.2013 № 14-186 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, дослідженням якої встановлено, що позивач у період з 07.04.1983 по 06.06.1983 (о років 01 місяць 30 днів), з 07.06.1983 по 16.10.1983 (0 років 04 місяця 10 днів), з 17.10.1983 по 24.11.1983 (0 років 01 місяць 08 днів), з 29.01.1992 по 24.05.1992 (0 років 03 місяці 26 днів), з 25.05.1992 по 26.10.1992 (0 років 05 місяців 02 дні), з 27.10.1992 по 15.07.1993 (0 років 08 місяців 19 днів) працював на «Шахті «Білоріченська» за професіями та посадами, які віднесені до Списку № 1, розділу 1, підрозділу 1 (арк. спр. 42-44);

копію наказу ДВАТ «Шахта «Білоріченська» від 07.04.1995 № 167 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», відповідного до якого такі професії, як машиніст електровозу підземний, прохідник, гірник підземний включені до переліку робочих місць, працівникам яких за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (арк. спр. 45, 49);

копії наказів ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» від 14.05.2007 № 364 «Про затвердження результатів атестації робочих місць в шахтоуправлінні» (арк. спр. 46, 53-54), від 08.05.2012 № 354 «Про затвердження результатів атестації робочих місць в шахтоуправлінні» (арк. спр. 47, 56-57), відповідно до яких професія прохідник віднесена до Списку № 1;

копію листа УПЗН ГУПСЗН Луганської облдержадміністрації від 15.06.2007 № 11/2833-33, яким підтверджено, що атестація робочих місць, оформлена наказом від 14.05.2007 № 364, проведена ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» згідно з вимогами Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (арк. спр. 52);

копію листа УПЗН ГУПСЗН Луганської облдержадміністрації від 18.05.2012 № 11/2932-33, яким підтверджено, що атестація робочих місць, оформлена наказом від 08.05.2012 № 354, проведена ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» згідно з вимогами Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (арк. спр. 55);

копію довідки ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» від 10.12.2015 № 215 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, дослідженням якої встановлено, що позивач у період з 14.06.2011 по 22.04.2016 (04 роки 05 місяців 26 днів) виконував роботи за професією прохідник, що передбачена Списком № 1, розділом 1, підрозділом 1; у період з 10.12.2015 по 22.04.2016 відпустка без оплати (арк. спр. 60).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; […].

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок (абзаци чотирнадцятий, вісімнадцятий пункту першого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Тобто, у межах спірних правовідносин для встановлення позивачу права на пенсію за віком з вищезазначених підстав необхідно дотримання таких обов`язкових вимог: досягнення 50 років, наявності страхового стажу на час досягнення 50 років не менше 22 років, з них не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

З вищеописаних письмових доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що всі записи у трудових книжках позивача про роботу з 07.04.1983 по 19.06.1983 на Шахті «Білоріченська» Комбінату «Ворошиловградвугілля», з 20.01.1992 по 15.07.1993 на Шахті «Білоріченська» ВО «Луганськвугілля», з 01.04.2014 по 22.04.2016 ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» містять всі необхідні відомості про роботу позивача на підземних роботах за списком № 1 з повним робочим днем під землею.

Більш того, з метою усунення розбіжностей, що наявні у трудових книжках, позивачем до Старобільського ОУПФУ Луганської області надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ПАТ «Шахта «Білоріченська» та ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля», якими у повній мірі підтверджено пільговий характер роботи позивача з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016.

На виконання вимог чинного законодавства позивачем надано виписки з наказів про атестацію робочих місць, на яких позивач працював у періодах з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016.

Отже судом встановлено, що позивачем виконані вимоги чинного законодавства у повному обсязі, а відповідач безпідставно, без обґрунтування своєї позиції відмовляється зарахувати позивачу період роботи з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином суд у повній мірі погоджується з твердженнями позивача, що Старобільське ОУПФУ Луганської області має зарахувати період роботи позивача з 07.04.1983 по 19.06.1983, з 20.01.1992 по 15.07.1993, з 01.04.2014 по 22.04.2016 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо періоду роботи позивача з 29.04.2004 по 22.08.2005 та з 26.08.2005 по 30.05.2011 суд зазначає таке.

Як слідує з рішення відповідача, вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу позивача, оскільки відсутні відомості про сплату внесків до Державного реєстру застрахованих осіб.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача від 15.08.1979 серії НОМЕР_4 наявні записи про роботу позивача у період з 29.04.2004 по 22.08.2005 на посаді комерційного директора в ТОВ «Оникс и К» та з 26.08.2005 по 30.05.2011 на посаді віце президента ЛРБФ з підтримки місцевих ініціатив «Крила Надії».

Проте в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) відсутні відомості про сплату страхових внесків за таку застраховану особу до червня 2011 року (арк. спр. 134).

Згідно з відомостями з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених Жарьонову П.П. доходів за період з 01.01.2004 по 31.12.2011, ТОВ «Оникс и К» та ЛРБФ з підтримки місцевих ініціатив «Крила Надії» жодного доходу у відношенні ОСОБА_1 не виплачували. У період з березня 2004 року по лютий 2011 року ОСОБА_1 жодного доходу не отримував. У період з лютого 2011 року по квітень 2011 року позивач отримував дохід виключно від ВП «Шахтоуправління «Луганське» ДП «Луганськвугілля» (арк. спр. 131).

У судовому засіданні позивач підтвердив, що у вказаному періоді роботи, він доходу не отримував.

Таким чином стаж роботи позивача з 29.04.2004 по 22.08.2005 та з 26.08.2005 по 30.05.2011 відповідно до положень частини першої статті 24 Закону № 1058-IV не вважається страховим, а тому правомірно не враховується відповідачем при обчисленні страхового стажу позивача, необхідного для призначення пенсії.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 15.03.2019 № 4579/03-01 про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Що стосується обраного способу захисту порушених прав позивача, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям Старобільським ОУПФУ Луганської області рішення від 15.03.2019 № 4579/03-01, суд вважає за необхідне визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу певні періоди роботи позивача, а також зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію, суд зазначає таке.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1058-IV, з урахуванням висновку суду.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням положень КАС України щодо виходу за межі позовних вимог та обранням іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн як за одну вимогу немайнового характеру, що підтверджено квитанцією про сплату від 08.05.2019 № 3 (арк. спр. 3).

Разом з тим, з позовної заяви слідує, що позивачем заявлено декілька вимог немайнового характеру, які є пов`язаними між собою.

Відповідно, задоволення хоча б однієї вимоги немайнового характеру має наслідком стягнення судового збору у розмірі 768,40 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 92704, Луганська область, місто Старобільськ, квартал Дружби, будинок 1-А, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 15 березня 2019 року № 4579/03-01 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні вимог про зобов`язання зарахувати до загального та пільгового стажу періоду роботи, призначити пенсію відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25 червня 2019 року.

Суддя К.О. Пляшкова