Справа № 540/1177/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1177/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області вчинені в межах виконавчого провадження № 58566520 та зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до відкриття виконавчого провадження № 58566520, закривши зазначене виконавче провадження.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження № 58566520, про стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП//СПТД-ФС від 11.12.2018 р., якою на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України. Позивач зазначає, що ГУ Держпраці у ХО не уповноважене законом накладати штрафи за порушення законодавства про працю, перелічені в ч.2 ст. 265 КЗпП України, а отже постанова ГУ Держапраці у ХО про накладення штрафу не є виконавчим документом оскільки прийнята не уповноваженим на те органом та не підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Позивач просить суд визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області вчинені в межах виконавчого провадження № 58566520 та зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до відкриття виконавчого провадження № 58566520, закривши зазначене виконавче провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 19.06.2019 року.

До суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що на виконання до відділу надійшла постанова № ХС 2726/509/2НП/СПТД-ФС видана 11.12.2018 р., вказаний виконавчий документ який пред`явлений до Дніпровського РВ ДВС м.Херсон відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а тому у державного виконавця не було жодної підстави у не прийнятті даної постанови до виконання. 11.03.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка за вих.. № 7660 на правлена за місцем проживання боржника. Відповідно до ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбаченим Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставин; з 11.03.2019 року в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження № 58566520, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП//СПТД-ФС від 11.12.2018 р., якою на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України, на позивача накладено штрафу у розмірі 372300 грн..

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом шостим ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст. 4 Закону № 1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документа, зокрема у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

За правилами, встановленими частиною четвертою ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У судовому засіданні судом встановлено, що постанова від 11.12.2018 року № ХС2726/509/2НП/СПТД-ФС про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 372300,00 грн. відповідає вимогам, які висуваються до виконавчих документів частиною першою ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з приписами пункту 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Позивачем доказів оскарження постанови від 11.12.2018 року № ХС2726/509/2НП/СПТД-ФС не надано.

Таким чином, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови про накладення штрафу без прийняття до виконання, оскільки наведеним у Законі № 1404-VIII вимогам вона відповідає, та була винесена центральним органом виконавчої влади та є виконавчим документом, інше матеріалами справи не підтверджено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем застосовано не вірне тлумачення законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 105000000