Справа № 640/20875/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Лісник Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату, яким з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, які полягають у зменшенні під час перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та неврахування до розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, усіх складових грошового забезпечення (щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) - надбавки, доплати, підвищення та премій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 виходячи з основного розміру пенсії - 90% грошового забезпечення з урахуванням всього розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючі відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат;

- визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо обчислення з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 на підставі визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням прожиткового мінімуму;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами протиправно не враховано до розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, а також усі складові грошового забезпечення (щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) - надбавки, доплати, підвищення та премій. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_3 при обчислені з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 та визначенні розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням протиправно застосовано прожитковий мінімум, оскільки обрахунок пенсії має здійснюватися виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, однак ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2019 року дану апеляційну скаргу було повернуто через не сплату судового збору.

Київський міський військовий комісаріат також подав апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 р., в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд Київський міський військовий комісаріат підготував та подав довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у відповідності до вимог чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд звертає увагу, що рішення суду першої інстанції переглядається в медах доводів та вимог апеляційної скарги Київського міського військового комісаріату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 30 червня 2010 року №618, генерал-майора ОСОБА_1 , Головного інспектора ресурсного забезпечення, озброєння та військової техніки Головної інспекції Міністерства оборони України, звільнено із Збройних Сил України у запас за пунктом «в» (за віком).

За вислугою більше 43-х років позивач набув права на пенсійне забезпечення. Пенсію призначено з 19 серпня 2010 року довічно згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на час звільнення) у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Пенсійним фондом України з 01.01.2018 обмежено розмір пенсії позивача з раніше призначених 90% до 70% грошового забезпечення,

Позивач зазначив, що органом Пенсійного фонду України протиправно не враховано до розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, а також усі складові грошового забезпечення (щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) - надбавки, доплати, підвищення та премій.

При цьому, зауважив, що Київським обласним військовим комісаріатом невірно визначені вихідні дані для перерахунку пенсійного забезпечення, що в сукупності й зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_3 при обчислені з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 та визначенні розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням помилково застосовано прожитковий мінімум, в той час як обрахунок пенсії має здійснюватися виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ від 13.02.2008 року за № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Проте, в лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Однак, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної Постанови КМУ, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 тарифний розряд для посади Головного інспектора (за напрямком діяльності) Головної інспекції Міністерства оборони України (з якої звільнявся позивач), визначено - 55, а тарифний коефіцієнт для цього розряду складає - 5,36.

Водночас, для військового звання «генерал-майор», передбачено тарифний коефіцієнт 0,88.

Отже, в обох випадках визначено, що розрахунки проводяться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн, а мінімальна заробітна плата - 3723 грн. Отже, 50% МЗП буде складати 1861,50 грн.

Відтак, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 1861,50 грн.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений правильний розрахунок посадового окладу позивача, а саме: 1861,50 х 5,36 = 9977,64 грн, а не 9440,00 грн, як це визначено відповідачем-2. Оклад за військовим званням: 1861,50 х 0,88 = 1638,00 грн, а не 1550,00 грн, як це визначено відповідачем-2.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності відновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання Київського міського військового комісаріату оформити та надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Щодо доводів апелянта, наведених ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на вказане всі аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Повне судове рішення складено 21.06.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель