Справа № 620/170/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/170/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Пирог В.Ю.,

від відповідача: Роєнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 22.11.2018 № 2253 та від 18.12.2018 № 361о/с в частині звільнення його зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 07.03.2019 №77 о/с про зміну наказу від 18.12.2018 №361 о/с у частині звільнення його зі служби в поліції;

- поновити його на службі в поліції на посаді заступника начальника Ріпкинського відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області - начальника слідчого відділення;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день поновлення на роботі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне встановлення обставин справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що службове розслідування відбувалось з численними порушеннями, а накладення дисциплінарного стягнення - за відсутності доказів скоєння ним дисциплінарного проступку.

Звертав увагу суду, що судом першої інстанції не було враховано, що службове розслідування було призначено за відсутності законних на те підстав, зокрема встановлених пунктом 2, 3 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (затвердженого Наказом МВС України № 893 від 18 грудня 2018 року) та проведено під час перебування його на лікарняному.

Судом першої інстанції також не було враховано, що матеріали справи та складений відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення були направлені до Новозаводського районного суду м. Чернігова, яким було прийнято рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, позивач наголошує, що станом на час прийняття наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції він також перебував на лікарняному, про що відповідач був обізнаний. На переконання позивача внесення відповідачем змін до наказу від 18.12.2018 № 361 о/с у частині звільнення його зі служби в поліції свідчить про те, що відповідач самостійно визнав протиправність наказу від 18.12.2018 № 361 о/с.

Позивач також вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується виключно на дослідженні обставин складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 17 листопада 2018 року, у той час як ним оскаржувалось незаконне звільнення зі служби в поліції, яке відбулося під час його перебування на стаціонарному лікуванні.

За наведених обставин, апелянт стверджує, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого Головне управління Національної поліції в Чернігівській області вважає доводи апеляційної необґрунтованими нормами матеріального права та не підтвердженими матеріалами судової справи, а вимоги позивача щодо скасування рішення суду першої інстанції такими, що задоволенню не підлягають.

Зазначає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 07 листопада 2015 позивач був прийнятий на службу в Національній поліції України (про що зазначено у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 ) та підписав присягу на вірність Українському народові (а.с. 26-28, 88).

06 квітня 2017 між позивачем та ГУНП в Чернігівській області було укладено контракт про проходження служби в поліції №5, згідно якого ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП - начальника слідчого відділення (а.с. 86-88).

Відповідно до умов цього Контракту, ОСОБА_1 зобов`язався дотримуватись положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги на вірність Українському народові; дотримуватися службової дисципліни, обмежень та заборон, пов`язаних з проходженням служби в поліції, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, судом першої інстанції було встановлено, що 17 листопада 2018 близько 00:47 год. у місті Чернігові по вулиці Громадській, нарядом патрульної поліції "Вікінг 117" у складі інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП НПУ лейтенанта поліції Крилова О.Є. та поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП НПУ капрала поліції Кудіярова О. О., за порушення Правил дорожнього руху, а саме не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", було зупинено автомобіль "Аudi А6", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням капітана поліції ОСОБА_1 ., який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців рук).

З огляду на зазначені обставини, позивача було доставлено, до Чернігівського ОНД, де останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, що підтверджується наявними у справі доказами, а також поясненнями самого ОСОБА_1

Оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відповідно до встановленого порядку є окремою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, поліцейськими патрульної поліції було задокументовано склад даного порушення у присутності двох свідків та складено відносно позивача протокол від 17 листопада 2018 року серії БД № 220244 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 листопада 2018 року до Чернігівського управління ДВБ НП України надійшло повідомлення про обставини даного правопорушення та складення відносно позивача протоколу, що стало підставою для направлення начальнику ГУНП в Чернігівській області подання про проведення службового розслідування за вказаним фактом (а.с.84).

Наказом ГУНП в Чернігівській області № 2050 від 17 листопада 2018 року за фактом події, що мала місце 17 листопада 2018 року за участю заступника начальника Ріпкінського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області - начальника СВ капітана поліції Пирога В.Ю. було призначено службове розслідування (а.с. 85).

Дисциплінарною комісією розглянуто матеріали службового розслідування (а.с. 84-111) та складено висновок від 22 листопада 2018 року, затверджений начальником ГУНП в Чернігівській області 22 листопада 2018 року (а.с. 81-83).

Як вбачається зі змісту вказаного висновку, комісією в ході служббового розслідування було встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, нарядом батальйону УПП в Чернігівській області ДПП Національної поліції України було виявлено, що водій знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова). У ході тривалого спілкування капітан поліції ОСОБА_1 виконав вимоги поліцейських вийти з автомобіля та був доставлений до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де знаходячись біля адмінбудівлі ЧОНД, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у присутності двох свідків. У зв`язку з наведеним, відносно позивача складено протокол серії БД №220244 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винесено постанову серії НК №378940 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від підпису у вказаних адміністративних матеріалах капітан поліції ОСОБА_1 відмовся.

Враховуючи наведене, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях капітана поліції ОСОБА_1 встановлені грубі порушення вимог службової дисципліни, недотримання статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, Правил дорожнього руху України, Закону України "Про автомобільний рух", вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а саме: невиконання законних вимог поліцейських УПП в Чернігівській області ДПП 17.11.2018 щодо проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з цим, комісією у висновку зазначено, що обставиною, яка обтяжує є невизнання вини, а обставин, що пом`якшують відповідальність за вказане дисциплінарне порушення службовим розслідуванням встановлено не було.

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія вирішила, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

22 листопада 2018 начальником ГУНП в Чернігівській області було прийнято наказ № 2253 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 80).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 18 грудня 2018 № 361 о/с було вирішено звільнити зі служби в поліції капітана поліції Пирога В.Ю. за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 79).

У подальшому, на підставі довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського № 184, виданої 26.12.2018 КНП "Чернігівська міська лікарня № 2" Чернігівської міської ради (копію якої відповідач отримав разом з адміністративним позовом) наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 № 77 о/с внесено часткові зміни до наказу ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 №77 о/с, та звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції з 27.12.2018 (а.с. 140).

Вважаючи вказані накази відповідача протиправними, а звільнення - незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби під час перебування на лікарняному, що є порушенням вимог КЗпП України. Зазначив, що під час подій, які відбулись 17.11.2018 він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, виконав усі вимоги працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу, яким він керував, його поведінка відповідала вимогам Дисциплінарного статуту, Правилам етичної поведінки та ін. На підтвердження наведеного посилався на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2019 у справі №751/8154/18, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито. Крім того, позивач вважає, що відповідач не повинен був призначати проведення службового розслідування у зв`язку з надходженням матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що що звільнення ОСОБА_1 відбулося у відповідності до норм чинного законодавства, яке регулює порядок проходження служби поліцейськими, а видання наказів ГУ НП в Чернігівській області, в частині звільнення позивача зі служби в поліції, здійснено у встановленому законодавством порядку та в межах наданих відповідачу повноважень.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ст. 19 вказаного Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому, відповідно до вимог статті 11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу (далі - особи РНС) органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначено в Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України 12.03.2013 № 230.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.5, 2.6 цієї Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Як було встановлено судом, підставою для проведення службового розслідування відносно позивача стало повідомлення чергової частини УНП в Чернігівській області ДПП НП України про те, що 17.11.2018 близько 01:45 год по вул. Громадській, біля будинку №47, нарядом УПП в Чернігівській області ДПП НП України було зупинено автомобіль "Audi A6", н.з. НОМЕР_2 , під керівництвом капітана поліції ОСОБА_1 , який перебуваючи поза службою, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців рук). Водночас, у Чернігівському ОНД водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про автомобільний рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, відповідно до приписів ЗУ «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний дотримуватись службової дисципліни (зокрема: Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників) не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Аналізуючи наведені норми законодавства України, що регулює службову діяльність поліцейських, суд звертає увагу, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, особовий склад Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, у тому числу і позивач, був повідомлений про вимоги керівництва ГУНП в Чернігівській області про безальтернативне звільнення з Національної поліції України, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медогляду на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним підписом про ознайомлення ОСОБА_1 у відомості (а.с. 102).

Отже, встановлені та повідомлені черговою частиною УНП в Чернігівській області ДПП НП України обставини дають підстави стверджувати про порушення позивачем службової дисципліни.

Таким чином, з урахуванням надходження відповідного повідомлення чергової частини та з метою об`єктивної та всебічної перевірки обставин вказаної події наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 17.11.2018 № 2050 було призначено проведення службового розслідування.

За наведених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів, оскільки в даному випадку службове розслідування було призначене не у зв`язку з надходженням до ГУНП в Чернігівській області матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а на підставі безпосереднього виявлення особами поліції ознак дисциплінарного проступку у діях позивача.

Разом з цим, не приймаються до уваги і посилання апелянта на ту обставину, що під час проведення службового розслідування він у період з 21 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, а у період з 20 листопада 2018 року по 13 грудня 2018 року на лікарняному у зв`язку з хворобою його малолітньої дитини, а тому, на переконання позивача, в цей час відповідач не мав права проводити службове розслідування.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту службове розслідування розпочинається з дня видання наказу про його призначення.

Як було встановлено судом, наказ на підставі якого було розпочато та проведено службове розслідування було прийнято начальником ГУНП в Чернігівській області 17 листопада 2018 року. Тобто, службове розслідування було призначено та розпочалось до перебування позивача на амбулаторному лікуванні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не встановлено заборони проведення службового розслідування у період перебування поліцейського на лікарняному.

Аналогічної правової позиції дотримується також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, про що останнім зазначено, зокрема у постанові від 11 липня 2018 року по справі 820/2616/17.

У свою чергу, будь-яких інших доводів щодо недотримання відповідачем встановленої законодавством процедури проведення службового розслідування за фактом порушення ОСОБА_1 службової дисципліни позивачем у апеляційній скарзі не вказується та судом під час апеляційного розгляду даної справи також не встановлено.

При цьому, встановлений службовим розслідуванням факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку позивачем не заперечується.

Щодо посилання апелянта на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.02.2019 у справі № 751/8154/18, якою суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно не прийняв вказані доводи позивача, з огляду на таке.

Як було встановлено судом, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції стали висновки службового розслідування (проведеного у зв`язку безпосереднім виявленням особами поліції ознак дисциплінарного проступку у діях позивача), а не матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Крім того, службове розслідування за вказаними обставинами було закінчено значно раніше ніж відповідну справу було розглянуто Новозаводським районним судом міста Чернігова. У свою чергу, як правильно було зазначено судом першої інстанції, з урахуванням того, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, то питання дотримання ОСОБА_1 вимог КУпАП під час подій 17.11.2018 не досліджувалось, правова оцінка діям позивача на надавалась, винуватість/невинуватість не встановлювалась.

Тобто, закриття судом справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП не спростовує висновків службового розслідування щодо факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо посилання апелянта на не співмірність визначеного Дисциплінарною комісією та застосованого до нього виду дисциплінарного стягнення, то колегія суддів зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 826/19361/16.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу, колегія суддів вважає було застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Таким чином, враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи та надані докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Чернігівського окружного адміністративного суду, що керівництво ГУНП в Чернігівській області мало об`єктивні підстави, з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків та статусу позивача, для винесення наказу від 22.11.2018 №2253 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, про що зазначено в наказі від 18.12.2018 № 361 о/с (із змінами, внесеними наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77 о/с), оскільки ОСОБА_1 своїми діями грубо порушив службову дисципліну.

Доводи позивача, що його було притягнуто до відповідальності та звільнено зі служби в поліції у період перебування на лікарняному, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до приписів ст. 21, 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування).

При цьому, колегія суддів наголошує, що перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності).

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Отже, з наведеного вбачається, що перебування особи винної у вчиненні дисциплінарного проступку на лікарняному не звільняє цю особу від відповідальності за вчинене правопорушення та застосування до неї дисциплінарного стягнення, а лише визначає час з якого таке стягнення може бути застосовано.

Як було встановлено судом, на підставі висновків службового розслідування Дисциплінарна комісія рекомендувала притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на зазначене, 22 листопада 2018 року начальником ГУНП в Чернігівській області було винесено наказ № 2253 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 № 361 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Разом з цим, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77о/с "По особовому складу" внесено зміни у наказ від 18.12.2018 №361 о/с у частині дати звільнення позивача, з урахуванням перебування останнього на лікарняному, а саме звільнено з 27.12.2018 (після виходу ОСОБА_1 з лікарняного).

При цьому, суд вважає правомірним наказ ГУНП в Чернігівській області від 07.03.2019 №77 о/с, оскільки останній прийнятий з метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства про працю наказу ГУНП в Чернігівській області від 18.12.2018 № 361 о/с, для недопущення порушення прав ОСОБА_1 .

Таким чином, станом на час розгляду даної справи порушень вимог трудового законодавства, а також законних прав та інтересів позивача відповідачем, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Разом з цим, позивачем не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправні дії суб`єкта владних повноважень або протиправність прийнятих ним рішень. Не встановлено судом відповідних обставині в ході розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відбулось з дотриманням як спеціального законодавства, так і законодавства, що регулює трудові відносини, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.243-245, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
В.Ю. Ключкович
Дата складення повного тексту постанови: 20 червня 2019 року