Справа № 200/14945/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року справа №200/14945/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Чекменьов Г.А.) від 22 лютого 2019 року у справі № 200/14945/18-а (повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення № 6498/34-2/07 від 12 жовтня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасування рішення № 6498/34-2/07 від 12 жовтня 2018 року; зобов`язання призначити пенсію відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 12.10.2018 року з дня звернення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не застосована в даному випадку ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зазначив, що стаж роботи за списком №2 складає, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 6років 11 місяців 08 днів.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2016 року зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням №560/159 від 17.03.2016 року у призначені пенсії було відмовлено у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

20.07.2018 року позивач звернулася до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 6498/34-2/07 від 12 жовтня 2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії та роз`яснено, що за наявним пільговим стажем роботи за Списком № 2 - 06 років 11 місяців 08 днів вона набуде право на пенсію після 18.01.2021 року (а.с.11).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За приписами частини 2 цієї статті працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи позивача за Списком № 2 становить - 6 років 11 місяців 08 днів, а тому позивач має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону 1058-IV, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що вік набуття права на призначення пенсії зменшується на 3 роки, а тому позивач набуде право на пенсію після досягнення віку 57 років, про що зазначено відповідачем в оскарженому рішенні № 6498/34-2/07 від 12 жовтня 2018 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, викладене в оскарженому листі № 6498/34-2/07 від 12 жовтня 2018 року, відповідає приписам законодавства та встановленим фактичним обставинам, а тому відсутні підстави для задоволення позву.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону .

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач працювала на роботах із важкими та шкідливими умовами праці в ПрАТ «Азовсталь» в періоди 2000 - 2006 та 2015 років. Тоді як Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII прийнятий 5 листопада 1991 року та введений в дію 01.01.1992 року постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 6 грудня 1991 року N 1931-XII.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не було застосовано до спірних правовідносин положення статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 травня 2019 р. позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі сума передбаченого законом судового збору підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі № 200/14945/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі №200/14945/18-а - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), судовий збір у сумі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Повне судове рішення складено 19 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 19 червня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко