Справа № 804/6165/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 року Справа № 804/6165/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача Савенко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення,-
22 вересня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор" (далі позивач) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області (далі відповідач), в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 35780218 від 21.06.2017 року;
- зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Приморської районної державної адміністрації Запорізької області Попову Марину Олександрівну провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно за адресою: Запорізька область, Приморський р-н, м. Приморськ, вул. Курортна, 89 за заявою ПАТ "Розівський елеватор" за реєстраційним номером 22775986.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор" відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року було залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року було скасовано, а справу № 804/6165/17 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 804/6165/17 було перерозподілено судді - Боженко Н.В.
Ухвалою суду від 29 березня 2019 року справу № 804/6165/17 прийнято до провадження та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23 травня 2019 року прийнято часткову відмову позивача від позову та закрито провадження у справі № 804/6165/17 в частині позовних вимог до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про зобов`язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Приморської районної державної адміністрації Запорізької області Попову Марину Олександрівну провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно за адресою: Запорізька область, Приморський р-н, м. Приморськ, вул. Курортна, 89 за заявою ПАТ "Розівський елеватор" за реєстраційним номером 22775986.
30 травня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 804/6165/17 та призначено останню до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги та скасувати рішення державного реєстратора.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, у задоволенні останніх просив відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Разом із заявою було подано наступні документи:
- довіреність, серія та номер: б/н, видавник: Голова правління ПАТ «Розівський елеватор» Конопатенко М.О.;
- паспорт, серія та номер: НОМЕР_1 , видавник: Приморський РВ УМВС України в Запорізькій області;
- протокол загальних зборів акціонерів, серія та номер: 2/2016, видавник: Головуючий на загальних зборах ПАТ «Приморське хлібоприймальне підприємство» Моторін В.О.;
- копія протоколу загальних зборів акціонерів, серія та номер: 2/2016, видавник: Головуючий на загальних зборах ПАТ «Розівський елеватор» Моторін В.О.;
- передавальний акт, серія та номер: б/н, видавник: Голова комісії з припинення Конопля Н.П. та член комісії з припинення Суржинська І.В.;
- квитанція, серія та номер: 0.0.784502836.1, видавник: АТ ПриватБанк.
- у ході розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження майна наявний запис про обтяження на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_3 Приморський район АДРЕСА_2 ;
- заявником надано передавальний акт станом на 30 вересня 2016 року та протокол № 2/2016 справжність підписів на яких не було засвідчено відповідно до Закону України «Про нотаріат».
На підставі викладеного, 21 червня 2017 року Державним реєстратором ухвалено рішення № 35780218 про відмову у державній реєстрації права власності на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними даним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Як встановлено частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У преамбулі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Згідно ст. 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частина третя статті 10 Закону № 1952-ІV передбачає прямий обов`язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Пунктом 2 цієї ж статті встановлено обов`язок перевірити документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону № 1952-ІV заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.
Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
На виконання вказаної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердив Порядок № 1127.
Абзацом 2 пункту 12 вказаного Порядку передбачено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).
Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141).
Згідно пунктів 10, 11 та 13 вказаного Порядку під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта цього права; інші речові права та суб`єкта цих прав; іпотеку та суб`єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав.
Пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами:
1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи:
для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) - прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові, податковий номер;
для фізичної особи (громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомив про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України) - прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові, номер і серія паспорта громадянина України;
для юридичної особи (резидента та нерезидента) - найменування юридичної особи та податковий номер;
2) за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим АДРЕСА_3 область АДРЕСА_4 ), району, населеного пункту або селищної, сільської ради.
У разі здійснення пошуку з використанням назви населеного пункту зазначається адреса в межах такого населеного пункту - назва вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо) або іменованого об`єкта (садове товариство, кооператив, природоохоронна установа тощо), номер об`єкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди), номер корпусу та/або номер окремої частини об`єкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).
У разі здійснення пошуку за назвою селищної, сільської ради зазначається назва селищної або сільської ради, назва іменованого об`єкта (садове товариство, кооператив, природоохоронна установа тощо), номер об`єкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди), номер корпусу та/або номер окремої частини об`єкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).
Якщо у складі іменованого об`єкта міститься вулиця, зазначається також назва такої вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо);
3) за кадастровим номером земельної ділянки;
4) за номером запису.
Пошук у Державному реєстрі прав відомостей для цілей отримання інформації з цього Реєстру здійснюється за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх чи одного з ідентифікаторів пошуку у разі здійснення пошуку за декількома ідентифікаторами.
Пошук заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у базі даних про реєстрацію заяв і запитів здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та ідентифікаторами, визначеними у підпунктах 2 і 3 пункту 11 цього Порядку.
Зазначеними підпунктами пункту 11 Порядку № 1141 передбачено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами:
за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ, м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради.
У разі здійснення пошуку з використанням назви населеного пункту зазначається адреса в межах такого населеного пункту - назва вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо) або іменованого об`єкта (садове товариство, кооператив, природоохоронна установа тощо), номер об`єкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди), номер корпусу та/або номер окремої частини об`єкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).
У разі здійснення пошуку за назвою селищної, сільської ради зазначається назва селищної або сільської ради, назва іменованого об`єкта (садове товариство, кооператив, природоохоронна установа тощо), номер об`єкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди), номер корпусу та/або номер окремої частини об`єкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).
Якщо у складі іменованого об`єкта міститься вулиця, зазначається також назва такої вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо) (пункт 2); за кадастровим номером земельної ділянки (пункт 3).
На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна (ч. 2 ст. 13 Закону № 1952-ІV).
Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону № 1952-ІV реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.
У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.
Відмовляючи у здійснення реєстраційних дій відповідач, зокрема, виходив із того, що наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
Також, в рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідачем зроблено посилання на п.49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2005 року № 1127 та зазначено, що заявником надано передавальний акт станом на 30.06.2016 року та протокол №2/2016 справжність підписів яких не було засвідчено відповідно до Закону України Про нотаріат.
Так, пункт 48 Порядку № 1127 регулює відносини державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо), та який передбачає засвідчення справжності підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, відповідно до Закону № 3425-XII.
Тому пункт 48 Порядку № 1127 не відповідає мотиву звернення позивача до державного реєстратора.
При цьому, пункт 49 цього Порядку, визначає перелік та вимоги до документів, які необхідно подавати для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи, а саме:
1) документ, що посвідчує право власності юридичної особи на майно, що передається у власність фізичним та юридичним особам (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);
2) ліквідаційний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, та письмова заява таких осіб, яким передано нерухоме майно юридичної особи, що припиняється, про розподіл між ними такого майна або рішення відповідного органу про подальше використання зазначеного майна (у разі ліквідації юридичної особи);
3) передавальний акт, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про злиття, приєднання або перетворення юридичної особи (у разі злиття, приєднання або перетворення юридичної особи);
4) розподільний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про поділ юридичної особи або виділ з неї нової юридичної особи (у разі поділу юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи).
Даним пунктом не передбачено засвідчення справжності підписів на акті приймання-передачі відповідно до Закону № 3425-XII.
Слід зазначити, що Пунктом 40 Порядку №1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Проводячи системний аналіз структури розділу «Державна реєстрація прав та документи, необхідні для такої реєстрації» (пунктів 40 - 76 Порядку №1127), суд приходить до висновку, що кожен окремий пункт у даному розділі передбачає окремий перелік документів, необхідних для відповідної реєстрації. Виходячи зі структури пунктів 41 - 76 Порядку №1127, вбачається, що застосування державним реєстратором одного пункту до відповідної реєстрації виключає застосування іншого.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової М.О. Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 35780218 від 21 червня 2017 року.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність його прийняття.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 600,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 090033 від 21.09.2017 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 600,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Попової Марини Олександрівни Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 35780218 від 21 червня 2017 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 червня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко