Справа № 0440/5211/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5211/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року (суддя Врона О.В., повний текст рішення складено 29.12.2018) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області № ДН496/264/АВ/ТД/ІП-ФС/297 від 25 травня 2018 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в сумі 446760,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на підставі наказу від 20.04.2018 № 306-І у період з 23.04.2018 по 24.04.2018 було проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт № ДН496/264/АВ від 24.04.2018.

В ході інспекційного відвідування виявлено порушення з боку ФОП ОСОБА_1 . ст.ст. 24, 115 КЗпП України, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 - місце проведення діяльності позивача, знаходяться господарські споруди, за роботою яких було зафіксовано працівників, з якими не укладені трудові договори. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 було допущено до роботи осіб без укладання трудового договору та повідомлення територіальної державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу. Також було виявлено не дотримання порядку виплати заробітної плати працівникам.

На підставі акту інспекційного відвідування Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову від 25.05.2018 ДН496/264/АВ/ТД/ІП-ФС/297 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 446760,00 грн. за порушення ст. 24 КЗпПУ, а саме, фактичного допуску чотирьох працівників до роботи без оформлення трудового договору.

Позивач, в свою чергу, зазначає, що таке порушення не вчиняв. Факт допущення до роботи неоформлених працівників не підтверджується належними та допустимими доказами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Вказаним порядком визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці.

У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці.

Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги.

Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом.

За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що процедура проведення інспекційного відвідування відповідачем порушена не була, адже такий захід контролю може бути проведений без попереднього попередження суб`єкта контролю з метою встановлення об`єктивних обставин перевірки.

Матеріалами справи підтверджується, що перевірку було призначено наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на підставі звернення працівника щодо порушення стосовно нього законодавства про працю, було виписано направлення на перевірку від 20.04.2018, яке пред`явлено особі, яка здійснювала роботу на об`єкті контролю.

Матеріалами справи також підтверджується, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було виявлено роботу у господарських спорудах фізичних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з якими не було укладено трудові договори.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпПУ працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 265 КЗпПУ посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що майно, яке за правом власності належить позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_6 на підставі договору оренди обладнання та приміщень від 02 квітня 2018 року б/н.

За умовами вказаного договору орендодавець зобов`язується передати орендарю приміщення «Комплекс господарських споруд», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та обладнання для вирощування птиці (надалі - обладнання), визначене у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти і оплачувати обладнання у строк та в порядку, встановленому цим договором. Строк оренди складає 1 рік з дати прийняття обладнання, що орендується за актом приймання передачі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до преамбули договору оренди обладнання та приміщень від 02.04.2018 б/н ФОП ОСОБА_1 є орендарем, тоді як ФОП ОСОБА_6 є орендодавцем обладнання, а не навпаки, як вказав суд першої інстанції.

Додатковою угодою від 28 травня 2018 року № 1 до договору оренди обладнання та приміщень від 02 квітня 2018 року б/н преамбулу договору оренди обладнання та приміщень від 02 квітня 2018 року б/н викладено в наступній редакції: «ФОП ОСОБА_1 надалі «Орендодавець», з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_6 в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія № 128486 , надалі «Орендар», з іншої сторони, а разом «сторони», керуючись принципом свободи договору, встановленого ст. 6 Цивільного кодексу України, відповідно до власного вільного волевиявлення, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства, уклали цей договір оренди обладнання та приміщення про наступне:». Всі інші умови договору залишаються без змін.

Колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи позивача, що фактично, при оформленні договору оренди обладнання та приміщень від 02.04.2018 б/н сталася технічна помилка, в результаті чого преамбула договору містить невірне зазначення його сторін, вказана помилка жодним чином не впливала на господарські правовідносини сторін, була виявлена після перевірки та виправлена Додатковою угодою від 28 травня 2018 року № 1 до договору оренди, адже, як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з частиною договору оренди, в якій містяться реквізити сторін, зазначено, що орендодавцем є ФОП ОСОБА_1 , а орендарем - ФОП ОСОБА_6 . Також додаток № 1 від 02 квітня 2019 року до договору від 02.04.2018 б/н підписаний орендодавцем - ФОП ОСОБА_1 , та орендарем - ФОП ОСОБА_6 .

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що твердження відповідача щодо фактичного допуску громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без укладення трудового договору та повідомлення територіальної державної фіскальної про прийняття працівників на роботу саме ФОП ОСОБА_1 , є безпідставним та недоведеними з боку відповідача, оскільки позивач за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність не здійснює.

В ході інспекційного відвідування ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомили, що працюють у ФОП ОСОБА_1 із отриманням заробітної плати.

Разом з тим, допитаний в якості свідка в суді першої інстанції, ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 працюють у нього, а ОСОБА_3 (зазначена в акті як ОСОБА_3 ) є його родичкою, що також підтверджується письмовими поясненнями вказаних осіб, які були надані позивачем до суду.

Крім того, посадовою особою відповідача не було встановлено паспортних даних вищевказаних працівників, що впливає на обґрунтованість оскаржуваної постанови, адже факт роботи певних осіб без укладання трудового договору має бути підтверджений належними доказами.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області № ДН496/264/АВ/ТД/ІП-ФС/297 від 25 травня 2018 року про накладення штрафу є необґрунтованою та протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини у справі, надав їм вірну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року в адміністративній справі № 0440/5211/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 18 червня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 червня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров