Справа № 519/590/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.Одеса Справа № 519/590/18

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення 26.03.2019 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо призначення ОСОБА_1 , з 23.02.2018 р. пенсії за віком відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, п.1 ч.1 ст.45 цього Закону;

- зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити йому пенсію за віком з 23.02.2018 р. відповідно до частини 1 ст.26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч.1 ст.27, ч.2 ст. 40, п.1 ч.1 ст. 45 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передували року звернення ОСОБА_1 до відповідача за призначенням йому пенсії за віком, тобто за 2016-2017 р.р., та виплатити недоплачену за період з 23.02.2018 р. по поточний час пенсію за віком відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, п.1 ч.1 ст. 45 цього Закону та фактично сплаченої пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, неповне з`ясуванням судом обставин справи.

Позивач посилається на те, що при розрахунку пенсії за віком відповідач неправомірно застосував показник середньої заробітної плати у середньому на застраховану особу в цілому по України, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для розрахунку пенсії, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Позивач вважає, що він не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Апелянт вважає, що відповідачем було безпідставно ототожнено поняття «перехід» та «переведення».

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року та прийняття нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що позивачу до 23.02.2018 року було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У зв`язку із досягненням 60-річного віку, 23.02.2018 року ОСОБА_1 подав до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі заяву про призначення йому пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно атестату про зняття з обліку №73 від 21.02.2018р., складеного Головним управлінням ПФУ в Одеській області та адресованого Суворовському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м.Одесі, ОСОБА_1 виплачено по 28.02.2018 року пенсію та припинено її виплату, у зв`язку з переходом на пенсію за іншим законом (а.с.133).

Відповідно до пенсійної справи позивача, з 23.02.2018р. пенсію за віком позивачу було розраховано за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), а саме: розмір пенсії обчислено з урахуванням стажу роботи 43 роки 07 місяців 06 днів ( станом на 31.01.2018р.) та з урахуванням середньомісячної заробітної плати 9731,84 грн., яка обчислена за періоди з 01.07.2000р. по 31.01.2018р. (а.с.145-148), при коефіцієнті стажу 0,43583 за 523 місяців, розмір пенсії склав 4357,59 грн., в тому числі 4241,43 грн. - основний розмір пенсії; 116,16 грн. - доплата за понаднормативний стаж 8 років.(а.с.144).

07.05.2018р. позивач звернувся до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі із заявою про роз`яснення порядку призначення пенсії, нарахованої з 23.02.2018 року (а.с.7).

Листом від 18.05.2018р. №139/П-5 Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі повідомило позивачу про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З огляду на те, що позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років, то при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за віком застосовано середню заробітну плату в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн.).

04.06.2018 року позивач звернувся до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 23.02.2018р. по теперішній час у відповідності до ст.ст. 26, 27, ч.2 ст.40, п.1 ст. 45 Закону України, з якої сплачено страхові внески, за два календарних роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн. та виплату недоплачену за вказаний період пенсії (а.с.8-9).

Відповідач листом №158/П-5 від 15.06.2018р. аналогічно повідомив позивача про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Також зазначено, що відповідно до п. 43 Розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Разом з тим, Пенсійним фондом зазначено, що оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за вислугу років, то при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за віком застосовано середню заробітну плату в Україні за 2016 рік (3764,40грн.) (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі якщо особа вже отримувала інший вид пенсії та переведена, в даному випадку, на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що переведення з одного виду пенсії на інший, передбачене ч.3 ст.45 Закону України №1058-VI, здійснюється виключно в рамках одного закону та позивачу має бути призначена нова пенсія з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018 рік у розмірі 5377,90грн. Суд зазначив, що оскільки механізм та процедура призначення, перерахунку та переходу з одного виду пенсії на інший, різні за змістом і механізмом їх проведення та вказані позивачем висновки не містяться у зазначеному Законі №1058-VI та ґрунтуються на припущеннях.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше. Відтак, пенсія позивачу повинна була бути призначена на підставі положень частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), згідно якої у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

При цьому, п. 44 Розділу XV Закону № 1058-IV встановлено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що відповідачем з 23.02.2018 року повинна була бути призначена ОСОБА_1 пенсія за віком та при її призначенні повинен був враховуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, що складає 5377,90 грн., однак, у порушення ч. 2 ст. 40 та п. 44 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, відповідач допустив протиправну бездіяльність, не здійснивши позивачу саме призначення пенсії, та при розрахунку пенсії позивача застосував показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки в сумі 3764,40 грн.

Посилання відповідача на п. 43 Розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим, оскільки зазначені положення стосуються перерахунку пенсій, які були призначені з 1 жовтня 2017 року, тоді як в даному випадку позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 23.02.2018 року.

Як зазначалось вище, порядок призначення пенсій у період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року регулюється пунктом 44 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

В свою чергу, в поданому позові позивач просив зобов`язати відповідача призначити йому з 23.02.2018 року пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2017 роки.

Однак, як зазначено вище, згідно положень Закону № 1058-IV при призначенні пенсії що у 2018 році застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник саме за 2016 та 2017 роки, а не за три попередніх роки.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм матеріального та процесуального права.

Оскільки при розгляді справи судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, тому, на підставі ст. 317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з позовом до Южненського міського суду Одеської області та Одеського окружного адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., що підтверджується квитанціями № 0.8.1 від 27.06.2018 року на суму 704,80 грн. та № 0.0..1 від 21.12.2018 року на суму 704,80 грн.

Крім того, при зверненні з апеляційною скаргою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1057,20 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 3271 від 26.04.2019 року.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 2466,80 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо не призначення ОСОБА_1 з 23.02.2018 року пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, п.1 ч.1 ст.45 цього Закону.

Зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.02.2018 року відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень ч.1 ст. 27, ч.2 ст. 40, п. 1 ч.1 ст. 45 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, а також провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95 ) сплачений ним судовий збір у сумі 2466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук