Справа № 320/6892/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6892/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 25.07.2018 №811688 про відмову у перерахунку по зміні виду пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відновити виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07№093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача від 25.07.2018 № 811688 про відмову у перерахунку по зміні виду пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано відповідача відновити позивачу виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07 № 093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26.06.2018.

Позивач, вважаючи, що судом першої інстанції було не правильно визначено період, з якого відповідач зобов`язаний відновити йому виплату пенсії по інвалідності, звернувся до суду з апеляційною скаргою відповідно до змісту якої просить змінити рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року в частині дати початку відновлення виплати йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07 № 093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02 липня 2017 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку, що відновити виплату йому пенсії по інвалідності відповідач зобов`язаний починаючи з 26 червня 2018 року.

Разом з тим, позивач звертає увагу суду, що відповідачем було припинено виплату йому відповідного виду пенсії з 01 липня 2017 року, що безпосередньо встановлено судом першої інстанції під час вирішення даного спору.

За наведених обставин, позивач вважає, що саме з вказаної дати відповідач зобов`язаний відновити його порушене право на отримання пенсії по інвалідності. Позивач також зауважує, що відповідна вимога була ним озвучена у судових дебатах під час вирішення даного спору у суді першої інстанції. Водночас, суд першої інстанції даної вимоги не врахував та жодної правової оцінки вказаним вимогам у прийнятому рішенні - не надав. Натомість, у резолютивній частині рішення Київським окружним адміністративним судом, з незрозумілих позивачу причин, було вказано про зобов`язання відповідача відновити йому виплату пенсії по інвалідності з 26 червня 2019 року.

Таким чином, позивач вважає прийняте судом першої інстанції рішення в частині визначення дати відновлення виплати йому пенсії по інвалідності, а саме з 26 червня 2016 року, безпідставним та необґрунтованим, а також таким, що не відповідає загальноправовим принципам та не забезпечує повного та ефективного захисту його порушеного права.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань до суду не надали.

З огляду на зазначене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів вирішила здійснити апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Згідно з даними довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-7 №093425, причина інвалідності позивача пов`язана із несенням службових обов`язків (а.с. 13).

За наведених обставин, перебуваючи на обліку в Управлінні ПФУ Пролетарського району міста Донецька, позивачу було призначено пенсію по інвалідності, терміном дії - довічно, що підтверджується даними пенсійного посвідчення від 19.08.2010 серії НОМЕР_1 (а.с. 16).

З вересня 2014 року позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в УПФУ та УПСЗН у місті Хмельницький, де йому продовжували виплачувати пенсію по інвалідності.

З серпня 2014 року по липень 2015 року позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації та отримав статус учасника бойових дій (а.с. 17) та нагороду орденом "За мужність" ІІІ ступеня (а.с. 14).

23 червня 2015 року Центральною МСЕК МОЗ України було видано ОСОБА_1 довідку до акту огляду МСЕК серії АВ №0215242, в якій встановлено ІІІ групу інвалідності з 10.06.2015, причина інвалідності - травма пов`язна з виконанням обов`язків військової служби, строком дії до 01 липня 2017 (а.с. 18).

Отримавши зазначену довідку, Управління ПФУ у м. Хмельницькому, замість безстрокової державної пенсії по інвалідності, яку отримував позивач, призначило йому пенсію по інвалідності до 01 липня 2017 року.

Надалі, позивач змінив своє місце перебування та став на облік до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, де отримував пенсію як інвалід ІІІ групи до 01 липня 2017.

Отже, судом першої інстанції було встановлено, що з 01 липня 2017 відповідачем припинено здійснення пенсійних виплат позивачу по інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що з метою роз`яснення підстав не виплати позивачу пенсії, останній неодноразово звертався до відповідача та просив поновити виплату йому пенсії по інвалідності на підставі довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-7 № 093425.

Листом від 15 грудня 2017 року Департамент пенсійного фонду України повідомив позивачу про відсутність підстав для продовження виплат після 01 липня 2017, оскільки медико-соціальною експертною комісією (акту огляду МСЕК серії АВ №0215242, дата огляду 23.06.2015) було встановлено йому групу інвалідності саме до вказаної дати - 01 липня 2017 (а.с. 19-20).

Разом з цим, у вказаному листі позивачу було також роз`яснено, що наразі неможливо перевірити достовірність медико-експертних справ, оформлених до 2014 року на непідконтрольних на даний час українській владі територіях, тому, довідка МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-7 №093425 не може бути взята до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого часу відповідач, на запити позивача та його адвоката, надсилав листи аналогічного змісту (а.с. 21-45).

25 липня 2018 року Києво-Святошинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області було прийнято рішення № 811688, яким відповідач відмовив позивачу у перерахунку по зміні виду пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 46).

Вважаючи, що зазначене рішення прийняте відповідачем всупереч вимогам законодавства та порушує його державні гарантії на належне пенсійне забезпечення, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції за результатом розгляду даного спору дійшов висновку, що рішення Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 25.07.2018 № 811688 про відмову у перерахунку по зміні виду пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними, що у свою чергу, учасниками судового процесу у суді апеляційної інстанції не оскаржується.

Крім того, у ході розгляду даної справи Київським окружним адміністративним судом було встановлено, що підставою для відмови у виплаті позивачу пенсії з 01 липня 2017 стало те, що у матеріалах пенсійної справи відсутня довідка ОСОБА_1 про встановлення йому групи інвалідності, а у пенсійного органу не має можливості здійснити перевірку правомірності видачі довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-07 № 093425.

Водночас, зважаючи на те, що достовірність даних вказаної довідки було перевірено судом під час розгляду справи шляхом огляду її оригіналу, а також те, що обставини видачі довідки МСЕК серії ДОН-07 № 093425 від 18.12.2008 були встановлені у постанові Пролетарського районного суду м. Донецька у справі № 2-а-4189/10, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно було припинено виплату позивачу пенсії за інвалідністю, посилаючись на довідку до акту огляду МСЕК від 23.06.2015 серії АВ №0215242, строком дії до 01.07.2017.

Вказані обставини також не оскаржуються учасниками судового процесу у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, за наведених обставин та з метою відновлення порушених прав позивача суд першої інстанції вирішив зобов`язати відповідача відновити позивачу виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07 № 093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26.06.2018.

При цьому, як правильно вказує апелянт, Київським окружним адміністративним судом не вмотивовано у прийнятому рішенні чому відповідач зобов`язаний відновити виплату пенсії позивачу саме з 26 червня 2018 року.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом першої інстанції та не оскаржується учасниками справи, з 01 липня 2017 позивачу було припинено виплату пенсію по інвалідності, оскільки у матеріалах пенсійної справи відсутня довідка Щербини Р.О. про встановлення йому групи інвалідності, а у пенсійного органу не має можливості здійснити перевірку правомірності видачі довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-07 № 093425.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що підстави для припинення виплати відповідного виду пенсії позивачу з 01 липня 2017 року у відповідача були відсутні.

Як стверджує апелянт та вбачається з протоколу судового засідання від 07 лютого 2019 року під час судових дебатів позивач пояснив суду, що просить поновити йому виплату пенсії по інвалідності з 02 липня 2017 року. Проте, не зважаючи на вказані вимоги позивача та встановлені обставини справи, суд першої інстанції вирішив зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 26 червня 2018 року. При цьому, як вже зазначалось, зі змісту прийнятого Київським окружним адміністративним судом рішення у цій справі, не можливо встановити з яких мотивів виходив суд встановлюючи дату поновлення виплати пенсії позивачу 26 червня 2018 року.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) згідно якої під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції станом на час вирішення даного спору) суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За наведених обставин та враховуючи, що судом було встановлено протиправність припинення виплати пенсії позивачу з 01 липня 2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що належним та ефективним способом порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача відновити позивачу виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07№ 093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 02 липня 2017 року.

Таким чином, на підставі встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи у їх сукупності та взаємозв`язку, колегією суддів встановлено, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції в частині визначення дати поновлення позивачу виплати пенсії по інвалідності, а саме з 26 червня 2018 року є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а також принципу верховенства права.

Натомість, доводи апелянта заслуговують уваги, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції в частині щодо дати поновлення виплати позивачу пенсії по інвалідності, а саме з 26 червня 2018 року.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, з огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення вказаного клопотання, колегія суддів зазначає про таке.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї ж статті закріплено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( частина 6 статті 134 КАС України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору 12 грудня 2018 року, сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг від 18 березня 2019 року (а.с. 137) та розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с. 138-139).

На підставі даних вказаного розрахунку судом встановлено, що адвокатом на підготовку проекту апеляційної скарги та юридичного консультування позивача було витрачено 4 год. часу. Вартість кожної години роботи становить 800,00 грн.

За наведених обставин, вартість послуг адвоката за надання позивачу відповідних послуг з правової допомоги складає 3200,00 грн.

Розрахунок за надані послуги у сумі 4000,00 грн, здійснено позивачем 15 березня 2019 року, що підтверджується квитанцією № 19865252 (а.с. 143).

За наведених обставин, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області у розмірі 3200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 242, 308, 310-311, 313, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини наступним чином:

"Зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області () відновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" як інваліду третьої групи, яка була встановлена на підставі довідки МСЕК серії ДОН-07 №093425 від 18.12.2008 та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02 лютого 2017 року."

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В. Ю. Ключкович