Справа № 520/1184/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р.Справа № 520/1184/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 19.04.19 року по справі № 520/1184/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальної служби України треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко"

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області: №1063504/38867768 від 30.01.2019, №1063505/38867768 від 30.01.2019, №1063506/38867768 від 30.01.2019; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт": 2 від 28.12.2018 до податкової накладної №60 від 21.12.2016, №3 від 28.12.2018 до податкової накладної №44 від 27.01.2017, №5 від 28.12.2018 до податкової накладної №42 від 25.01.2017 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 15.01.2019, а розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2018 вважати прийнятими та зареєстрованими датою направлення -14.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення винесені всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019р. у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" про скасування рішень відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення. Зазначає, що на момент прийняття оскаржуваних рішень Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа ДФС від 21.03.2018 959/99990718, не затверджені будь-яким наказом ДФС та не зареєстровані і не погоджені Міністерством фінансів України. Вказує, що ДФС у квитанціях зазначено лише загальне посилання не відповідність розрахунків коригувань вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платник податку". Вказує, що зі змісту квитанцій вбачається, що ДФС не зазначено, які саме документи за переліком необхідно надати Товариству для прийняття ГУ ДФС рішення про реєстрацію розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважає, що з наданих ГУ ДФС та суду першої інстанції договорів, актів звіряння, угод про залік зустрічних однорідних вимог, пояснення щодо розрахунків коригування та судових рішень було достатньо для реєстрації розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників. На підставі викладеного просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі №520/1184/19 скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління ДФС у Харківській області та Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко", в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт", через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку було складено і направлено Державній фіскальній службі України на реєстрацію розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №2, №3, №5 від 28.12.2018 до податкових накладних, відповідно, №60 від 21.12.2016, №44 від 27.01.2017, №42 від 25.01.2017.

Згідно з отриманих квитанцій про реєстрацію вищезазначених розрахунків коригування кількісних і вартісних показників №3 від 28.12.2018 та №5 від 28.12.2018, документ прийнято, реєстрація зупинена, та зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в ЄРПН, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У квитанції до розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2018 також зазначено, що сума компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 1206, зазначеного у розрахунку коригування кількісних і вартісних показників на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу).

Позивачем було направлено де ДФС повідомлення від 25.05.2019 №2501 про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено.

До вищезазначеного повідомлення по зупиненим розрахункам коригування кількісних і вартісних показників додавалися документи, а саме: договори, договори (угоди) про залік зустрічних однорідних вимог, акти звіряння, пояснення, судові рішення.

За результатами розгляду направленого повідомлення ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення про відмову у реєстрації РК №1063504/38867768 від 30.01.2019, №1063505/38867768 від 30.01.2019 та №1063506/38867761 від 30.01.2019 у зв`язку із ненаданням платником копій наступних документів: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти з додатками до них, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуваннях наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи банківські виписки з особових рахунків. У рішенні зазначено додаткову інформацію - відсутні видаткові та товарно-транспортні накладні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, з наданих позивачем документів не можливо підтвердити придбання ТМЦ та списання коштів з розрахункових рахунків, перехід права власності, транспортування, навантаження, розвантаження, зберігання чи повернення товару, вказане слугувало правомірною підставою з боку відповідача згідно положень Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету міністрів України №117 від 21.02.2018, для відмови у реєстрації розрахунків коригування.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №117 (надалі - Порядок №117), визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6, 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 21 Порядку №117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

За приписами пункту 28 названого Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.10 №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії). Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п.1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» як платників з ознаками ризиковості.

У разі відповідності платника податків показнику оцінки ступеня ризиків, визначеному п.1.6 Критеріїв, - включення до переліку здійснюється за рішенням Комісій.

У разі невідповідності показникам оцінки ступеня ризиків, визначеним п.1.6 Критеріїв, такого платника податків за поданням структурних підрозділів ГУ ДФС виключають з переліку ризикових платників податків після прийняття рішення Комісії.

Введення інформації щодо включення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків за результатами засідання Комісії здійснюється в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» з використанням ЕЦП голови Комісії. Голова Комісії під персональну відповідальність забезпечує своєчасне введення інформації у перелік ризикових платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» згідно з п.1.6 Критеріїв.Згідно квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних від 28.12.2018р. № 5, від 28.12.2019р. № 3 було зупинено, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкової накладної від 14.01.2019р. № 2, було зупинено, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Сума компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 1206, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару.

На виконання вимог податкового органу позивачем були надані : договори, договори (угоди) про залік зустрічних однорідних вимог, акти звіряння, пояснення, судові рішення.

В позові позивачем зазначено, що між ТОВ "ПВП "Стандарт" (Постачальник) та ТОВ "БВК компанія "Федорченко" (Покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №444 від 27.09.2016.

ТОВ "БВК компанія "Федорченко" перераховано ТОВ "ПВП "Стандарт" грошові кошти як попередню оплату за вказаний вище товар на загальну суму 19976077,39 грн., проте Товар ТОВ "ПВП "Стандарт" так і не передало у власність (не поставило) ТОВ "БВК компанія "Федорченко".

За Договором купівлі-продажу №336 від 15.06.2017 ТОВ "ПВП "Стандарт" здійснило поставку обладнання ТОВ "БВК компанія "Федорченко" на суму 11675376 грн., згідно Акту прийому-передачі обладнання від 15.06.2017, яке не було оплачене.

Таким чином борг ТОВ "ПВП "Стандарт" перед ТОВ "БВК компанія "Федорченко" складав 19976077,39 грн., а борг ТОВ "БВК компанія "Федорченко" перед ТОВ "ПВП "Стандарт" - 11675376 грн.

Договором про залік зустрічних однорідних вимог від 28.12.2018 ТОВ "ПВП "Стандарт" та ТОВ "БВК компанія "Федорченко" припинили взаємні грошові зобов`язання на суму 11675376 грн., в результаті чого борг ТОВ "ПВП "Стандарт" перед ТОВ "БВК компанія "Федорченко" склав 8300701,39 грн.

За Договором поставки №30/08/17 від 30.08.2017 ТОВ «Карго Солюшн» поставило, а ТОВ "БВК компанія "Федорченко" купило товар (зернові та олійні культури та продукти їх переробки). За поставлений товар ТОВ "БВК компанія "Федорченко" розрахувалось не повністю і його борг перед ТОВ «Карго Солюшн» складав 7093437,00 грн.

За Договором відступлення права вимоги №581 від 28.12.2018, ТОВ «Карго Солюшн» відступило ТОВ "ПВП "Стандарт" своє право вимоги до ТОВ "БВК компанія "Федорченко" на суму 7093437,00 грн.

Угодою про залік зустрічних однорідних вимог від 28.12.2018 ТОВ "ПВП "Стандарт" та ТОВ "БВК компанія "Федорченко" припинили взаємні грошові зобов`язання на суму 7093437,00 грн.

Після заліку зустрічних однорідних вимог кредиторська заборгованість ТОВ "ПВП "Стандарт" за договором №444 від 27.09.2016 перед ТОВ "БВК компанія "Федорченко" становить 1207264,39 грн., а борг ТОВ "БВК компанія "Федорченко" перед ТОВ "ПВП "Стандарт" відсутній.

Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт", через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку було складено і направлено Державній фіскальній службі України на реєстрацію розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №2, №3, №5 від 28.12.2018 до податкових накладних, відповідно, №60 від 21.12.2016, №44 від 27.01.2017, №42 від 25.01.2017.

Крім того, позивач зазначив, що оцінку реальності здійснення господарських операцій між Товариством та TOB "БВК компанія "Федорченко" надано судами, а саме: Сумським окружним адміністративним судом у справі справа 818/1190/17 (постанова від 19.09.2017), Харківським апеляційним адміністративним судом у справі № 818/1249/17 (постанова від 10.05.2018), Верховним Судом у справі № 818/1249/17 (постанова від 04.09.2018).

Колегія суддів зазначає, що, як вже було зазначено вище, відповідно до пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення пунктів 6 та 7 Порядку є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена (як зазначено в квитанціях) через те, що «податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку не передбачено. Отже, контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Державна фіскальна служба України оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерії ризиковості платника податку і критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді листа Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18, погоджені з Міністерством фінансів України листом від 21.03.2018 року №26010-06-10/7849, і оприлюднені Державною фіскальною службою України на її офіційному веб-сайті.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку містить декілька підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, проте в квитанції про реєстрацію податкової накладної від 05.04.2018р. не зазначено, яка конкретно підстава слугувала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної позивача .

Разом з тим, відповідно до листа Міністерства фінансів України від 22.03.2018 року №26010-06-10/7849 Мінфін погодив Критерії ризиковості платника податку і Критерії ризиковості здійснення операцій, надіслані з листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №828/4/99-99-07-05-05-13. При цьому Міністерством фінансів України зазначено, що вказані Критерії погоджені за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Колегія суддів вважає, що погодження Міністерства фінансів України Критеріїв з умовою їх перегляду протягом місяця, свідчить про те, що вказані Критерії містили недоліки, які мали бути усунуті у встановлений Міністерством фінансів України строк і повторно погоджені у встановленому порядку.

Таке умовне погодження Критерії свідчить, що вони не могли бути застосовані до платників податків до їх повторного погодження і оприлюднення у встановленому порядку.

Доказів, що на час зупинення реєстрації податкової накладної позивача Критерії ризиковості платника податку, Критерії ризиковості здійснення операцій були остаточно (не «умовно») погоджені Міністерством фінансів України, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, суду не надав.

Зі змісту вказаних квитанцій вбачається, що контролюючим органом не зазначено, які саме документи за переліком необхідно надати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відповідає вимогам пункту 201.16 ст. 201 ПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Водночас до 25 травня 2018 року був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Наказ № 567).

Наказ № 567 як нормативний правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог статті 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Ці акти, визначали критерії ризиковості та передбачали необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 02.04.2019 р. у справі № 822/1878/18.

В даному рішенні колегія суддів Верховного Суду прийшла до висновку, що враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, слід зазначити, що обставини зупинення реєстрації обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд наголошує, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації № 190 від 29.03.2017 р. (далі-Постанова № 190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанціях №3 від 28.12.2018, №5 від 28.12.2018 та №2 від 28.12.2018, відповідачем не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 та Критеріями ризиковості платника податків.

Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Колегією суддів встановлено, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН прийняті у зв`язку з ненаданням платником податків копій наступних документів: довіреності ТОВ «Агрпостандарт-1» якою оформлені повноваження особи, яка одержує продукцію в інтересах платника податків для здійснення операції; сертифікату відповідності продукції; транспортних інструкцій на всю кількість товару, що підлягає постачанню за відповідною специфікацією, наявність яких передбачена п. 3.2 договорів від 21.03.2018 №21/03 з ТОВ «Агростандарт-1» та від 30.03.2018 №СЕТ/СР-30/03 з ТОВ «Евроенерготрейд»; відсутні додатки передбачені договором (заявка на надання послуг, акти виконаних робіт за кожні два дні), не надано документів на придбання ПММ; відсутні акти керівного органу платника податків, якими оформлені повноваження осіб; відсутній штатний розпис. Крім того, змінний рапорт не містить підпису уповноваженої особи, місце проведення робіт по договору не відповідає місцю фактичного виконання робіт. Крім того, Договір від 21.03.2018р. №21/03 з ТОВ «Агростандарт-1» надано частково (перша та остання сторінка), умови перевезення товару в ТТН від 05.04.2018р. №17 не відповідають документам щодо замовника транспортної послуги, а також відсутня можливість перегляду частини документів.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не міг передбачити, що відсутність саме цих двох документів стане підставою для відмови в реєстрації відповідної податкових накладних, оскільки конкретного переліку документів, яких не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у квитанціях №3 від 28.12.2018, №5 від 28.12.2018 та №2 від 28.12.2018 не зазначено.

Крім того, податковий орган, жодним чином не обґрунтовує, яким чином відсутність саме цих документів є підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

Крім того, перелічені відповідачем документи, зокрема, документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, не є документами первинного податкового та бухгалтерського обліку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач надав податковому органу, достатньо документів щодо реєстрації податкової накладної.

В даному випадку контролюючий орган, фактично почав здійснювати перевірку проведених позивачем господарських операцій, яка проводиться в іншому випадку та регулюється іншими нормами закону, що в даному випадку не відповідає положенням ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не є обґрунтованими та не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що встановлені ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про належне проведення позивачем господарських операцій , контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №3 від 28.12.2018, №5 від 28.12.2018 та №2 від 28.12.2018.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, зазначає, що позивачем було надано всі документи необхідні для розблокування реєстрації податкових накладних №3 від 28.12.2018, №5 від 28.12.2018 та №2 від 28.12.2018

Державною фіскальною службою України до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, проте комісією Державної фіскальної служби України не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що господарські операції, за результатами яких позивачем видано податкових накладних №3 від 28.12.2018, №5 від 28.12.2018 та №2 від 28.12.2018 носить реальний характер, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та оформленими належними чином первинно-бухгалтерськими документами.

Крім того, правочини вчинені позивачем не визнано у судовому порядку нечинним, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області: №1063504/38867768 від 30.01.2019, №1063505/38867768 від 30.01.2019, №1063506/38867768 від 30.01.2019.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Слід зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

При цьому посилання податкового органу на те, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та їх обсяг недостатній для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування без конкретного переліку таких документів є неправомірним, оскільки має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як Податкового кодексу Українияким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії ДФС України має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Отже, суд вважає, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

При цьому суд зазначає, що оскільки до позивача було встановлено Критерії оцінки ступеня ризиків, Комісією не було враховано документи позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відповідачем не доведено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З урахуванням вищезазначеного, доводи суду першої інстанції та відповідача щодо наявності підстав для прийняття оскаржуваного рішення є помилковими.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання ДФС України зареєструвати розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт": № 2 від 28.12.2018 до податкової накладної №60 від 21.12.2016, №3 від 28.12.2018 до податкової накладної №44 від 27.01.2017, №5 від 28.12.2018 до податкової накладної №42 від 25.01.2017 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 15.01.2019, а розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2018 вважати прийнятими та зареєстрованими датою направлення -14.01.2019., колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Також, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, у справі «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача стосовно зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт": 2 від 28.12.2018 до податкової накладної №60 від 21.12.2016, №3 від 28.12.2018 до податкової накладної №44 від 27.01.2017, №5 від 28.12.2018 до податкової накладної №42 від 25.01.2017 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 15.01.2019, а розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2018 вважати прийнятими та зареєстрованими датою направлення -14.01.2019..

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно оригіналу квитанції № 22 від 04.02.2019р. (а.с.4), сплатив судовий збір в сумі 7684 грн. 00 коп. При подачі апеляційної скарги, згідно оригіналу квитанції № СВ01442951/1 від 22.04.2019р., яка міститься в матеріалах справи (а.с. 132), судовий збір в сумі 11526 грн. 00 коп. Всього, з урахуванням того, що позов задоволено за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 19210 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи задоволення позову, положення ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 19210 грн. 00 коп .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року по справі № 520/1184/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області: №1063504/38867768 від 30.01.2019, №1063505/38867768 від 30.01.2019, №1063506/38867768 від 30.01.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт": № 2 від 28.12.2018 до податкової накладної №60 від 21.12.2016, №3 від 28.12.2018 до податкової накладної №44 від 27.01.2017, №5 від 28.12.2018 до податкової накладної №42 від 25.01.2017 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 15.01.2019, а розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників №2 від 28.12.2018 вважати прийнятими та зареєстрованими датою направлення -14.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" 9605 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" 9605 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 18.06.2019 року