Справа № 344/5843/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5362/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року, ухвалене суддею Бабій О.М. у м. Івано-Франківську у справі № 344/5843/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 036826 від 26.03.2019 року про накладення штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження позовних вимог, позивач посилається на те, що інспектором поліції не надано належних доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості в межах населеного пункту.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та додатково зазначає те, що вказані в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що полягає у перевищенні швидкості руху в межах населеного пункту, а саме дані фотофіксації не є належними доказами. Позивач зазначає, що з цих фотографій неможливо встановити, ні державний номерний знак транспортного засобу, ні його марку, ні водія транспортного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що 26.03.2019 року інспектор взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП, прийняв постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 036826, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 26.03.2019 року о 15 год. 04 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою в селі Старі Кривотули, Тисменицького району Івано-Франківської області зі швидкістю 88 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано належні доказів, на підставі яких можливо встановити факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В постанові серії ДП18 № 036826 від 26.03.2019 року про накладення штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП міститься посилання на фотофіксацію порушення, яке додається.

Дослідивши фотографії правопорушення, які містяться в матеріалах справи та зроблені за допомогою приладу TruCam серійний номер ТС000680, суд звертає увагу, що з наданих фотографій неможливо ідентифікувати транспортний засіб, зокрема, його державний номер та марку.

Частиною 1 та 2 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на ці обставини, фотографії додані до постанови про адміністративне правопорушення та долучені до матеріалів справи в силу вимог частини 1 статті 73 КАС України не є належним доказом по справі, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування.

Крім того, виходячи з правової норми, яка міститься в статті 283 КАС України, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху відеозапис, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ДП18 № 036826 від 26.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на те, що до постанови додається відеозапис події.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова серії ДП18 № 036826 від 26.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення адміністративного позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року в справі № 344/5843/19 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 036826 від 26.03.2019 року.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови виготовлено 19.06.2019 року