Справа № 460/377/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2019 року м. Рівне №460/377/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» (далі іменується позивач) до Державної фіскальної служби України (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ значення суми податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс», на яку може бути зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 464386 грн.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що 28.03.2011 фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 464386 грн. За результатами судового оскарження дане рішення скасоване. Однак, у липні 2015 року контролюючим органом у зв`язку з запровадженням електронного адміністрування ПДВ автоматично збільшено реєстраційну суму товариства на суму від`ємного значення ПДВ за виключенням суми 464386 грн. Після набрання судовим рішенням законної сили позивач подав уточнюючий розрахунок 10.08.2017 на суму від`ємного значення ПДВ у розмірі 464386 грн., однак відповідач не збільшив реєстраційну суму ПДВ у системі електронного адміністрування. Позивач звертався до Головного управління ДФС у Рівненській області з заявою про вжиття заходів щодо збільшення реєстраційної суми на суму від`ємного значення ПДВ у розмірі 464386 грн. Однак, на момент звернення до суду відповідач так і не вчинив будь-яких дій щодо поновлення порушених прав позивача. Відтак, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначено, що з 01.07.2015 на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податків зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних/розрахунків коригування. Відповідно до підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування ПДВ на суму від`ємного значення, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду, є значення такої суми в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року. Тому, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 18.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.04.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 14.05.2019.

Ухвалою суду від 14.05.2019 розгляд справи відкладено на 30.05.2019.

Відповідно до ухвали суду від 30.05.2019 клопотання Державної фіскальної служби України про залишення позовної заяви без розгляду залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 30.05.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20.06.2019 постановлено розгляд справи провадити в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Рівнетранссервіс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на розрахунковий рахунок за грудень 2010 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалося в період з 01.11.2010 року по 30.11.2010 року та достовірності формування залишку від`ємного значення (рядка 26) в декларації за грудень 2010 року, за результатами якої складено акт від 10.03.2011 №257/23-300/33276798. На підставі вказаного Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.03.2011, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 464386 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 116096 грн. 50 коп.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.03.2011 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 464386 грн. 00 коп. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 116096 грн. 50 коп.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 09.06.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012, у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2015 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» задоволено частково: постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 скасовано; справу направлено на новий розгляд.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 у справі №2а/1770/1551/2011 за позовом ТОВ «Рівнетранссервіс» до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2011 позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2016 у справі №2а/1770/1551/2011 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 у справі №2а/1770/1551/2011 без змін.

Тобто, рішення фіскального органу про зменшення позивачу розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 464386 грн. 00 коп. скасоване.

10 серпня 2017 року ТОВ «Рівнетранссервіс» подано уточнюючий розрахунок, яким збільшено суму від`ємного значення ПДВ на 464386 грн. 00 коп. Однак, як вбачається з матеріалів справи, реєстраційну суму фіскальним органом не збільшено.

Позивач після подання уточнюючого розрахунку звертався до фіскального органу із заявою від 27.02.2018, в якій просив сформувати та подати всю необхідну інформацію щодо внесення змін до даних системи електронного адміністрування ПДВ, а саме: збільшити суму ПДВ, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН (а.с. 18).

Головним управлінням ДФС у Рівненській області надано відповідь від 22.03.2018, де повідомлено про направлення заяви платника податків до ДФС України (а.с. 19).

У зв`язку з відсутністю будь-яких дій з боку відповідача щодо вжиття заходів щодо збільшення реєстраційної суми на суму від`ємного значення ПДВ у розмірі 464386 грн., позивач звернувся до суду.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної бездіяльності, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» було запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону № 71) - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Згідно з пунктами 200-1.1, 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 2 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 16 липня 2015 року № 643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким підрозділ 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 34, відповідно до якого станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані, починаючи з 01 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (підпункт 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Прикінцеві положення Податкового кодексу України).

Аналогічний алгоритм дій ДФС України визначений підпунктом 3 пункту 10 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

Відповідно до статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (стаття 203.1Податкового кодексу України).

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, платник податків у разі самостійного виявлення помилок у податковій декларації має право надіслати уточнюючий розрахунок до цієї декларації не пізніше закінчення 1095 дня що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Разом з тим, положення пункту 34 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України жодних обмежень щодо зарахування реєстраційної суми від`ємного значення попередніх звітних періодів (до 01 липня 2015 року ) не містять, та, у тому числі, заборон щодо її коригування у відповідності до приписів пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України шляхом подачі уточнюючого розрахунку до податкової декларації внаслідок самостійно виявлених помилок, що складає обов`язок платника податку.

Згідно з пунктом 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966, до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Отже, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість поданий платником податків до контролюючого органу у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2016 року (поданий в серпні 2017 року) є однією з форм податкової звітності з податку на додану вартість, а тому сформовані у ньому показники повинні бути враховані податковим органом при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від`ємного значення.

Відповідно до пункту 13 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Таким чином, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітний період, поданий позивачем 10 серпня 2017 року до контролюючого органу, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у них позивачем показники (зокрема рядок 21) мали бути враховані ДФС України при визначенні сум, на які позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм податкового законодавства наведена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суді в постановах від 11.10.2018 р. у справі №808/1915/17 та від 03.04.2018 р. у справі №813/4006/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку про бездіяльність відповідача щодо збільшення реєстраційної суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Сума судового збору сплачена відповідно до платіжного доручення №3845 від 19.02.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» (вулиця Мазепи, 29/20, місто Рівне, 33000; ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, місто Київ, 04053; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо збільшення реєстраційної суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення суми податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс», на яку може бути зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 464386 грн. 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс» () суму судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 червня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.