Справа № 280/536/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Справа № 280/536/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвербудсервіс» (вул. Північне шосе, буд. 20Е, м. Запоріжжя, 69006), в особі представника Чубич Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 Преображенського (Радянський) АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ), до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвербудсервіс» (далі позивач або ТОВ «СБС»), в особі представника Чубич Олександра Васильовича, до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2 або ДФС України), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними і скасувати рішення від 20.12.2018 комісії відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1031585/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018, на суму 237000,00 грн., в тому числі ПДВ 39500,00 грн.;

№1031604/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.;

№1031605/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.;

№1031606/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.;

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №1 від 01.11.2018, на суму 237000,00 грн., в тому числі ПДВ 39500,00 грн.; №4 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.; №5, від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.; №6 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «СБС» зазначило, що рішеннями комісії ГУ ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.11.2018 №1031585/42231616, №1031604/ НОМЕР_1 , №1031605/ НОМЕР_1 , №1031606/ НОМЕР_1 є безпідставними та незаконними, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідає меті господарської діяльності підприємства. Крім того зазначив, що відповідач 2 не надіслав позивачеві рішення щодо поданих скарг. Вважає, що даний факт є достатнім щоб вважати скарги позивача на рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, отримані відповідачем 2 - 28.12.2018, повністю задоволеними з 08.01.2019, а позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в ЄРПН чотири податкових накладних, в реєстрації яких відмовлено, обґрунтованими і законними.

Ухвалою від 12.02.2019 позов був залишений без руху, позивачу надійний строк для усунення недоліків позову.

19.02.2019 до суду надійшла заява позивача на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі № 280/536/19, судове засідання призначено на 18.03.2019.

Відповідачі позов не визнали, у своєму відзиві від 18.03.2019 за вх. №10632 зазначили, що у Комісії були законні підстави для прийняття Рішень про відмову у реєстрації податкової накладної так як позивачем не в повній мірі надано документи, а відповідач 1 діяв з підстав та в межах повноважень та у відповідності до норм Закону з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 18.03.2019 витребувано інформацію у відповідачів щодо розгляду скарг. Розгляд справи відкладено до 04.04.2019.

04.04.2019 від відповідачів надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№13506), а саме доказів винесення та направлення позивачеві рішень про розгляд скарг.

Протокольною ухвалою суду від 04.04.2019 витребувано у відповідачів рішення щодо розгляду скарги на рішення №1031604/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 01.11.2018, оскільки це рішення не було долучено відповідачами до клопотання про долучення доказів від 04.04.2019. Судове засідання відкладено до 18.04.2019.

10.04.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№14405), в якій зазначено, що виходячи з відзиву, підставою зупинення реєстрації податкових накладних позивача є ризик порушення ним норм податкового законодавства - ймовірність складання податкової накладної з порушенням норм Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. При цьому, які саме об`єктивні ознаки неможливості здійснення операції та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку стали підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, ні в отриманих раніше від контролюючого органу документах, ні у відзиві на позовну заяву не зазначено.

Також, 18.04.2019 від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№15502) в яких останній вказує, з посиланням на практику Верховного Суду, на безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття відповідних рішень Комісією, на підставі критерії ризиковості, які визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18. Зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, а відтак не є джерелом права. Вважає, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, 18.04.2019 від представника позивача надійшла заява (вх.№15503), погоджена з представником відповідачів про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «СБС» () зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 13.06.2018, зареєстроване платником податку на додану вартість з - 01.08.2018, та на теперішній час перебуває на податковому обліку у Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73).

Відповідно до умов договору постачання від 26.10.2018 № 2610/2018-02, ТОВ «СБС» поставило 01.11.2018 на адресу ТОВ «АВТО-М», будівельні матеріали - полімер в загальній кількості 1 тонна, на загальну суму 474 000,00 грн., в т.ч. 20 % ПДВ - 79 000,00 грн.

Поставка товару документально оформлена п`ятьма видатковими накладними:

- № 13 від 01.11.2018 на суму 237000,00 грн., на поставку 0,5 т. полімеру;

- № 14 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., на поставку 0,125 т. полімеру;

- № 15 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., на поставку 0,125 т. полімеру;

- № 16 від 01Л 1.2018 на суму 59250,00 грн., на поставку 0,125 т. полімеру;

- № 17 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., на поставку 0,125 т. полімеру.

Товар переданий покупцю через уповноважену особу - начальника відділу комплектації Іванову Ірину Сергіївну, повноваження якої на одержання від ТОВ «СБС» продукції в інтересах ТОВ «АВТО-М» підтверджені довіреністю від 01.11.2018 № 817.

Транспортування вантажу здійснювалось автомобілем ГАЗ 33021 реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевізник фізична особа - підприємець Плющ ОСОБА_1 , документально оформлене товарно-транспортними накладними:

- № від 01.11.2018;

- № від 01.11.2018;

- № від 01.11.2018;

- № від 01.11.2018;

- № від 01.11.2018.

Відповідно до умов договору постачання від 26.10.2018 № 2610/2018-02 про відстрочення оплати за поставлений товар, розрахунки між ТОВ «АВТО-М» і ТОВ «СБС» ще не проводились. Вказану обставину підтвердив представник позивача в судових засіданнях.

Реалізований на адресу ТОВ «АВТО-М» товар був придбаний ТОВ «СБС» у продавця - ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), відповідно до умов договору поставки від 23.10.2018 №2210/2018-01.

Поставка товару документально оформлена видатковими накладними:

- № 2 від 01.11.2018 на суму 234630,00 грн., на поставку 0,5 т. полімеру;

- № 3 від 01.11.2018 на суму 234630,00 грн., на поставку 0,5 т. полімеру.

Товар отриманий директором (на той час) ТОВ «СБС» ОСОБА_2 , яка за законом мала право вчиняти правочини від імені ТОВ «СБС» без довіреності.

Транспортування вантажу здійснювалось автомобілем ГАЗ 33021 реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевізник фізична особа - підприємець ОСОБА_3 Д ОСОБА_4 , документально оформлене товарно-транспортними накладними:

- №01112018/1 від 01.11.2018;

- №01112018/2 від 01.11.2018.

Відповідно до умов договору поставки від 23.10.2018 № 2210/2018-01 про відстрочення оплати за поставлений товар, розрахунки між ТОВ «СБС» і ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», станом на час поставки товару, не проводились.

За результатами даних господарських операцій між ТОВ «СБС» і ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» складені на адресу покупця - ТОВ «СБС» податкові накладні:

- № 2 від 01.11.2018 на суму 234630,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 39105,00 грн.;

- № 3 від 01.11.2018 на суму 234630,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 39105,00 грн.;

які згідно квитанцій з автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України:

- від 12.11.2018 № ;

- від 12.11.2018 № ;

зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, (далі ЄРПН), що свідчить про відсутність по даних господарських операціях ознак ризиків порушення норм податкового законодавства.

В свою чергу, за результатами господарських операцій між ТОВ «СБС» і ТОВ «АВТО-М» з постачання, 01.11.2018, товарів на адресу ТОВ «АВТО-М», відповідно до вимог підпункту «а» пункту 185.1 статті 185, підпункту «б» пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, статей 194, 201 Податкового кодексу України, позивачем, на дату виникнення податкових зобов`язань, складені на адресу покупця - ТОВ «АВТО-М» податкові накладні:

- № 1 від 01.11.2018 на суму 237000,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 39500,00 грн.;

- № 3 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 9875,00 грн.;

- № 4 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 9875,00 грн.;

- № 5 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 9875,00 грн.;

- № 6 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі 20 % ПДВ - 9875,00 грн.

Податкові накладні складені в електронній формі у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та направлені для реєстрації в ЄРПН у встановлений Податковим кодексом України термін.

Позивачем отримані від автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України квитанції:

- № від 13.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018 на суму 237000,00 грн.;

- № від 23.11.2018 про реєстрацію податкової накладної № 3 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн.;

- № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн.;

- № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної № 5 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн.;

- № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної № 6 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн.

Підставою для зупинення реєстрації чотирьох з п`яти поданих на реєстрацію податкових накладних в квитанціях зазначена їх відповідність вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». При цьому, такі ознаки відсутні у податкової накладної № 3, складеною за операцією, ідентичною до інших. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд зазначає, що у вищезазначених квитанціях були відсутні посилання на конкретну обставину (якому саме абзацу з підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв відповідає дана операція), яка послугувала підставою для зупинення реєстрації податкових накладних.

18.12.2018 ТОВ «СБС» надало пояснення та копії всіх наявних документів, передбачених пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, а саме: податкова накладна № 1 від 01.11.2018; податкова накладна № 3 від 01.11.2018; податкова накладна № 4 від 01.11.2018; податкова накладна № 5 від 01.11.2018; податкова накладна № 6 від 01.11.2018; квитанція № від 13.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018; квитанція № від 23.11.2018 про реєстрацію податкової накладної №3 від 01.11.2018; квитанція № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 01.11.2018; квитанція № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної №5 від 01.11.2018; квитанція № від 23.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 01.11.2018; договір постачання під 26.10.2018 № 2610/2018-02; видаткова накладна № 13 від 01.11.2018; видаткова накладна № 14 від 01.11.2018; видаткова накладна № 15 від 01.11.2018; видаткова накладна № 16 від 01.11.2018; видаткова накладна № 17 від 01.11.2018; довіреність під 01.11.2018 № 817; ТТН № від 01.11.2018; ТТН № від 01.11.2018; ТТН № від 01.11.2018; ТТН № від 01.11.2018; ТТН № від 01.11.2018; договір поставки від 23.10.2018 №2210/2018-01; видаткова накладна № 2 від 01.11.2018; видаткова накладна № 3 від 01.11.2018; ТТН №01112018/1 від 01.11.2018; ТТН № 01112018/2 від 01.11.2018; податкова накладна № 2 від 01.11.2018; податкова накладна № 3 від 01.11.2018; квитанція від 12.11.2018 № ; квитанція від 12.11.2018 № .

Проте, 20.12.2018 комісією відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення:

- № 1031585/42231616 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.11.2018 на суму 237000,00 грн., в т.ч. ПДВ 39500,00 грн.;

- № 1031604/42231616 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в т.ч. ПДВ 9875,00 грн.;

- № 1031605/42231616 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в т.ч. ПДВ 9875,00 грн.;

- № 1031606/42231616 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в т.ч. ПДВ 9875,00 грн.

Всі зазначені рішення прийняті з однакових підстав - ненадання позивачем копій документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, а також складських документів (інвентаризаційних описів).

Вважаючи прийняті комісією відповідача 1 рішення помилковим і необґрунтованими, користуючись правом адміністративного оскарження, передбаченим Порядком розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, позивач подав 28.12.2018 скарги на вищевказані чотири рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до комісії ДФС з питань розгляду скарг.

Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг від 08.01.2019 №1260/42231616/2, №1265/42231616/2, №1258/42231616/2; №1260/42231616/2 скарги позивача залишені без задоволення, а спірні рішення комісії ДФС без змін.

Не погоджуючись з спірними рішеннями відповідач 1 про відмову в реєстрації податкових накладних позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У даному випадку датою виникнення податкових зобов`язань є дата оплати за поставлений товар.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.»

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачами також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «СБС» до ризикових платників податків відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» оскаржувані рішення не містять.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагентів, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з контрагентами позивача, які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції № 1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року № 679000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі № 822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІИ «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання спірних рішень Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації, протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідачів правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №1 від 01.11.2018, №4 від 01.11.2018, №5 від 01.11.2018, та №6 від 01.11.2018.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору слід відшкодувати позивачу солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Запорізькій та ДФС України.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвербудсервіс» (вул. Північне шосе, буд. 20Е, м. Запоріжжя, 69006), в особі представника Чубич Олександра Васильовича ( АДРЕСА_4 . Інженера Преображенського (Радянський) АДРЕСА_5 ), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати рішення від 20.12.2018 комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1031585/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018, на суму 237000,00 грн., в тому числі ПДВ 39500,00 грн.;

№1031604/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.;

№1031605/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.;

№1031606/42231616 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №1 від 01.11.2018, на суму 237000,00 грн., в тому числі ПДВ 39500,00 грн.; №4 від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.; №5, від 01.11.2018, на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.; №6 від 01.11.2018 на суму 59250,00 грн., в тому числі ПДВ 9875,00 грн.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвербудсервіс» (вул. Північне шосе, буд. 20Е, м. Запоріжжя, 69006, ) судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору 15368,00 грн. (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 21.06.2019.

Суддя Р.В. Кисіль