Справа № 308/6239/19
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6239/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Бенца К.К.,
при секретарі судового засідання Струтинська Н.Ю.
за участю:
представника позивача Жила Л.А.
відповідача Хуссеін Назмул
перекладача - Олійник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 , до громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_3 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.05.2019 року гр. Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВПС «Великий Березний» перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку, де був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки, після чого 31 травня 2019 року о 12 год., на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно -представницької зустрічі. Так, у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, перебуває на території України незаконно, родичів на території України, які б могли надати йому допомогу уповерненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави не має.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями іноземець вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Зазначає, що враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема: відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилося у незаконному перетині державного кордону з України в Словаччину, втратив будь які законні підстави перебувати на території України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленому законом, посилаючись на приписи ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач просить затримати гр. Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові.
Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено що 30.05.2019 року гр. Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВПС «Великий Березний» перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку, де був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки, після чого 31 травня 2019 року о 12 год., на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Так, у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, перебуває на території України незаконно, родичів на території України, які б могли надати йому допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави не має. У подальшому відповідача було затримано відповідно до вимог ст. 263 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 31.05.2019 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.05.2019 року, даними акту приймання передавання особи від 31.05.2019 року, а саме гр. Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дії відповідача кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Про затримання відповідача Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління ДПС України було повідомлено Департамент консульської служби Міністерство закордонних справ України, що підтверджується відповідним листом від 31.05.2019 року за № 21/627.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон).

За змістом статті 9 Закону іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановле-ному порядку візи.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Оскільки приписи ст. 289 КАС України є спеціальними по відношенню до норми ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше ніж вказаний Закон, тому в розглядуваному випадку вони користуються пріоритетом у застосуванні.

Згідно з положеннями ч. ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Таким чином, у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, особу може бути затримано на термін шість місяців, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

У даному випадку фактичні обставини справи розцінюються судом як такі, що унеможливлюють ідентифікацію іноземця чи особу без громадянства, оскільки позивач на відповідний запит не отримав інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Крім того, доказів здійснення позивачем процедури видворення відповідача судом не здобуто, натомість, органом охорони державного кордону проводиться процедура ідентифікації відповідача, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, за відсутності в останнього документа, що дає право на виїзд з України, а також за неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Разом з тим, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, зважаючи на те, що відповідач не співпрацює із позивачем для забезпечення його ідентифікації, відсутня інформація з Департамента консульської служби Міністерство закордонних справ України щодо ідентифікації Громадянина, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та відповідача слід затримати з метою забезпечення ідентифікації на строк до шести місяців.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 14, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ :
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , до громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України задовольнити.
Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, на строк який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач - військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - громадянин Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває за адресою: АДРЕСА_2 ;

Дата складання повного судового рішення 06.06.2019 року
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца