Справа № 2340/4039/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4039/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року (розглянута у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 15 лютого 2019 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року, Головне управління ДФС у Черкаській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Черкаській області) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі- відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обгрунтування позову зазначив, що посадові особи позивача, на підставі рішення про проведення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018, здійснили вихід за місцем здійснення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_3.

Особі, яка фактично проводить касові розрахункові операції суб`єкта господарювання було пред`явлено копію наказу та службові посвідчення та надано для підпису направлення №172, №173, №174 та №175 від 14.08.2018.

Проте, ОСОБА_2 , яка фактично проводить розрахункові операції, отримавши копію наказу про проведення перевірки, відмовила у допуску до проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, про що складено акт №19 від 14.08.2018.

Рішенням першого заступника начальника Головного управління ДФС у Черкаській області №34572 від 15.08.2018 до відповідача було застосовано умовний адміністративний арешт (всього рухомого та нерухомого) майна платника податків.

Для підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту платника податків позивач звернувся до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року позов задоволено повністю.

Підтверджено обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна (всього рухомого і нерухомого) платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), застосованого Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області (, вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси,18002) за рішенням №34572/23-00-40 від 15.08.2018.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 30.09.1997 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 6-8).

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області №1469 від 14.08.2018 призначено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного здійснення діяльності АДРЕСА_3 з 14.08.2018 тривалістю десять діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2016 по 23.08.2018 з метою дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності.

14.08.2018 посадовими особами позивача заступником начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ОСОБА_3 , головними державними ревізорами-інспекторами Ганолем М.Ю. , Двірником Я .В . та Деменко О.В., на підставі направлень від 14.08.2018 №172, №173, №174, №175 відповідно, здійснено вихід за місцем здійснення відповідачем господарської діяльності, а саме АДРЕСА_3.

Під час виходу за місцем здійснення відповідачем господарської діяльності за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна, знаходилась продавець ОСОБА_2 , яка відмовила посадовим особам позивача Ридуну С.О., Ганолю М.Ю. , Двірнику Я.В. та Деменко О.В. у допуску до проведення перевірки без зазначення причин відмови, про що складено акт відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018.

У зв`язку з відмовою працівника відповідача ОСОБА_9 від підписання акту №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018, був складений акт відмови від підписання акта відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №20/23-00-40-0225 від 14.08.2018.

У зв`язку з не допуском до проведення перевірки посадовою особою позивача Ганолем М.Ю. було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, прийняту поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси капралом поліції Бульбою Т.А., про що складено протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке що готується) від 14.08.2018.

У зв`язку з недопуском посадових осіб позивача до проведення перевірки позивачем прийнято рішення №34572/23-00-40 від 15.08.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна (всього рухомого та нерухомого) відповідача.

Для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків позивач звернувся з до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо обґрунтування правомірності проведеної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Колегія суддів зазначає, що фактична перевірка відповідача була призначена наказом про проведення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018.

Вважаючи наказ про призначення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018 протиправним, відповідач звернувся з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №2340/3378/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування наказу №1469 від 14.08.2018 начальника Головного управління ДФС у Черкаській області "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " відмовлено повністю.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №2340/4039/18 набрало законної сили 13.02.2019, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що перевірка була призначена за наявності законних підстав для її проведення.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред?явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред?явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п?ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред?явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Окрім зазначеного вище, колегія удді звертає увагу на те, що перелік документів, які надаються платнику податків при проведенні перевірки, передбачений п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме: копія наказу на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення, є вичерпним.

Наявними в матеріалах справи копіями наказу про проведення перевірки №1469 від 14.08.2018, направлень на проведення перевірки від 14.08.2018 №172, №173, №174 та №175, акта про відмову від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018, акта відмови від підписання акта відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) підтверджується, що посадові особи позивача Ридун С. О. , Ганоль М.Ю. , Двірник Я.В. та Деменко О.В. надали особі яка проводила розрахункові операції за місцем господарської діяльності відповідача Чорномор Л.В. копію наказу про проведення перевірки, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що посадові особи позивача Ридун С.О., Ганоль М.Ю. , Двірник Я.В. та Деменко О.В. надали відповідачу всі документи, які передбачені пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, і які відповідають вимогам, що передбачені вказаною нормою, тому відповідач відмовився від допуску до проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Щодо посилання відповідача про прибуття на місце проведення перевірки її сина ОСОБА_11 та прибуття пізніше відповідача за згодою перевіряючих, колегія суддів зазначає наступне.

Так, уд апеляційної інстанції вважає зазначені вище посилання необгрунтованими, оскільки посадова особа відповідача продавець ОСОБА_2 . відмовила посадовим особам позивача у допуску до проведення перевірки без зазначення причин відмови

Відповідно до положень пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно положень підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з?ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до положень пунктів 94.4-94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов?язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач відмовився від проведення документальної позапланової перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому рішення позивача №34572/23-00-40 від 15.08.2018 про застосування умовного адміністративного арешту майна (всього рухомого і нерухомого) відповідача є обгрунтованим.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 19 червня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко