Справа № 240/892/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/892/19

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій щодо призначення пенсії та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №73 від 28.11.2018 щодо невключення до трудового стажу період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 в сільгосппідприємстві та відмови в призначенні пенсії;

- зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 до трудового стажу та призначити пенсію з 20.11.2018, тобто з часу подачі заяви про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що відповідачем безпідставно не зараховано до трудового стажу період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 членом ордена Леніна колгоспу "Росія", який знаходиться на території Автономної Республіки Крим. Зазначила, що вказане сільськогосподарське підприємство було реорганізоване в КСП "Агрофірма колгосп" Росія", однак запис щодо реорганізації в трудовій книжці відсутній. Вважає, що відсутність відповідного запису не спростовує факту її роботи. Також вказала, що внесення записів до трудової книжки є обов`язком підприємства. Її трудова книжка містить всі періоди роботи в сільгосппідприємстві, які скріплені печаткою. Відмітила, що лише за відсутності трудової книжки стаж може підтверджуватися довідками, виписками з наказів, відомостями про видачу заробітної плати.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 08.04.2019.

Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі, направлено до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач стверджує, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років. Для призначення пенсії позивачем надано дві трудові книжки. В трудовій книжці колгоспника №0801343, яка видана 15.12.1986, є запис про прийняття в члени ордена Леніна колгоспу «Росія» з 30.07.1984. В записі про звільнення з 21.04.1998 поставлена печатка колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма колгосп Росія» , але відсутні дані про реорганізацію ордена Леніна колгоспу Росія в КСП «Агрофірма колгосп Росія». Також відсутній номер документа на підставі якого зроблено запис в трудову книжку. Тому період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 не враховується позивачу до страхового стажу. Довідки про підтвердження перейменування сільгосппідприємства не можуть бути витребувані і взяті до уваги, оскільки на даний час територія Криму окупована і будь-які документи видані на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Зазначено, що навіть при врахуванні стажу роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 у позивача не має відповідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, оскільки її умовний стаж становить 24 роки 6 місяців 7 днів.

08.04.2019 у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 24.04.2019.

24.04.2019 позивачем до суду надано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги викладені в позовній заяві та не погоджується з відзивом відповідача.

У судове засідання прибув представник позивача та надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Окрім зазначеного, у вказаному клопотанні просив уточнити позовні вимоги та задовольнити позов шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 в сільгосппідприємстві та зобов`язати відповідача зарахувати зазначений період роботи до трудового стажу. Повідомив, що необхідності виклику свідків немає.

Представник відповідача з`явилася до суду, подала клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, в якому зазначила, що не заперечує проти уточнення позовних вимог та не визнає позов, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що в листопаді 2018 року ОСОБА_1 виповнилося 56 років 9 місяців.

20.11.2018 позивач звернулася до Новоград-Волинського об`єднаного управляння Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 73 від 28.11.2018 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно заяви від 20.11.2018 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Листом №6018/03-1 від 28.11.2018 Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що у призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 немає можливості врахувати до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці колгоспника №0801343, яка видана 15.12.1986 є запис про прийняття в члени ордена Леніна колгоспу «Росія» з 30.07.1984, який знаходиться в Автономній Республіці Крим. В записі про звільнення з 21.04.1998 поставлена печатка колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма колгосп Росія» , але відсутні дані про реорганізацію ордена Леніна колгоспу Росія в КСП «Агрофірма колгосп Росія». Довідки про підтвердження перейменування сільгосппідприємства не можуть бути витребувані і взяті до уваги, оскільки на даний час територія Криму окупована і будь-які документи видані на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до індивідуальних відомостей позивача, що містяться в системі персоніфікованого обліку та інших наданих позивачем документів, страховий стаж на день звернення становить 10 років 9 місяців 16 днів, права на призначення пенсії за віком позивач не має.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом ураховано наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В силу приписів частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до абзацу першого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із статтею 26 Закону 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Положеннями ст. 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з нормами п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, нормою вказаного Порядку № 637 чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що у трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію колгоспу «Росія» у КСП «Агрофірма колгосп «Росія»; відсутній номер документа на підставі якого зроблено запис про трудову участь позивача в господарстві, та зауважує, що обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця. Матеріали справи не містять доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначене не може бути підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та не відповідає п.п. 1, 20 Порядку № 637, адже трудова книжка позивача підтверджує її стаж роботи на підприємстві в період з 30.07.1984 по 21.04.1998 відповідними записами в ній.

Крім того, посилання відповідача, як на підставу для відмови у призначенні пенсії на те, що трудовий стаж, набутий позивачем на підприємстві, яке на час звернення із заявою про призначення пенсії перебуває на території, що непідконтрольна українській владі й відсутня можливість здійснення перевірки страхового стажу, також не узгоджуються з нормами законодавства, оскільки, як вже зазначалося, трудовий стаж позивача підтверджується даними її трудової книжки та не потребує підтвердження додатковими уточнюючими документами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998, оскільки вказаний період підтверджений відповідними записами в трудовій книжці.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Новоград - Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування до її трудового стажу періоду роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998 та зобов`язання відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 30.07.1984 по 21.04.1998 до її страхового стажу.

Зважаючи на висновок суду та враховуючи положення статті 139 КАС України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 768,40 грн судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Новоград - Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708, ) про визнання неправомірними дій щодо призначення пенсії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дій Новоград - Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 30.07.1984 по 21.04.1998.

Зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 30.07.1984 по 21.04.1998 до її страхового стажу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоград - Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко