Справа № 505/3373/18
Суддя: Павловська Г. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/3373/18
Провадження № 2-а/505/17/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі:головуючої судді: Павловської Г.В.,

при секретарі судового засідання: Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора першого батальйону 3 роти УПН НП в м.Києві, старшого лейтенанта поліції Петрик Олександра Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора першого батальйону 3 роти УПН НП в м.Києві, старшого лейтенанта поліції Петрик Олександра Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 жовтня 2018 року відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії ЕАВ №642479, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 05 жовтня 2018 року о 02 годині 48 хвилин, він керуючи автомобілем в м.Киїєві, по вул.Хрещатик в напрямку Майдану Незалежності не виконав вимоги знаку 5.16 рух прямо та в темну пору доби без фар ближнього світла, чим порушив п.19.1.а ПДР України, а саме порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору року в у мовах недостатньої видимості. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні вказаного правопорушення. зазначив, що на відеозапису, наданому інспектором Петриком О.Л. будь-яких порушень з його боку немає. Відеозапис містить фрагмент зйомки його автомобіля ззаду під час зупинки на вулиці Хрещатик, на вимогу працівників поліції. Світло було включено, порушень правил з його боку зафіксовано не було, тому постанова підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину, незаконно розглянувши справу без його присутності, суттєво порушив його права та не дав можливості скористатись позивачу всіма своїми правами у повному обсязі. Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення, зокрема повинна містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У вищезазначеній постанові посилання на технічний засіб, яким було здійснено відео фіксацію правопорушення немає.

Просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 642479 від 05 жовтня 2018 року, винесену поліцейським інспектором 1 батальйона 3 роти УППНП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Петриком Олександром Леонідовичем, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП України, а справу закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить скасувати вищезазначену постанову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отриманні судової повістки, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення також не надходило.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

05 жовтня 2018 року відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що 05 жовтня 2018 року о 02 годині 48 хвилин, він керуючи автомобілем в м.Киїєві, по вул.Хрещатик в напрямку Майдану Незалежності не виконав вимоги знаку 5.16 рух прямо та в темну пору доби без фар ближнього світла, чим порушив п.19.1.а ПДР України, а саме порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору року в умовах недостатньої видимості. На позивача було накладено штрафу розмірі 425,00 грн.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові. Сам позивач факт здійснення правопорушення заперечує. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.Інформація щодо свідків події, які могли ствердити або спростувати доводи по справі відсутня.

В матеріалах справи єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка є предметом оскарження.

Жодних доказів, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео - та фотофіксація, кінозйомка, тощо відсутні, незважаючи на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання. Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.Наведене вказує на те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, зазначеного в постанові, однак належних доказів щодо його доведеності суду не подав.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення в порядку ст.293 КУпАП України, відповідно до ст.247п.1 вказаного Кодексу, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.9,14,73,74,77,90,139,242-246,286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора першого батальйону 3 роти УПН НП в м.Києві, старшого лейтенанта поліції Петрик Олександра Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 612479 від 05 жовтня 2018 року, винесену поліцейським інспектором 1 батальйона 3 роти УППНП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Петриком Олександром Леонідовичем, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В.Павловська