Справа № 440/1055/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1055/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

представника позивача Солопа І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2019 року Головне управління ДФС у Полтавській області /надалі - позивач, ГУ ДФС у Полтавській області/ звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Ізмайлової Марини Дмитрівни /надалі - відповідач, ФОП Ізмайлова М.Д./, з урахуванням заяви про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 163687,28 грн. (за основним платежем - 149195,24 грн., пеня - 14492,04 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Мариною ОСОБА_3 рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 163687,28 грн., у тому числі, пеня - 14492,04 грн., який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгодженого податкового зобов`язання по податкових деклараціях.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1055/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14:00 23 квітня 2019 року, витребувано докази.

Протокольними ухвалами суду від 23 квітня 2019 року повторно витребувано докази від позивача та оголошено перерву у судовому засіданні до 09:00 14 травня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 14 травня 2019 року на підставі пункту 1 частини 2 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого не було відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання, судове засідання відкладено до 10:00 27 травня 2019 року.

Протокольною ухвалою суду від 27 травня 2019 року на підставі частини 2 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого не було відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання, судове засідання відкладено до 16:00 18 червня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про залишення частини позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 18 червня 2019 року повторно не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Повістка про виклик в суд, яка була доставлена за адресою місця проживання відповідача, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернута до суду поштовою організацією з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак вважається, що повістка вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 16.05.2006 та перебуває на обліку у Миргородській ДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області як платник податків з 13.12.2006 та як платник єдиного внеску з 13.12.2006, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 83-86/.

Відповідачем подано до Миргородської ОДПІ податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця:

- за ІІІ квартали 2017 року від 30.10.2017, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 13094,30 грн. /а.с. 18/;

- за 2017 рік від 02.02.2018, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 12132,50 грн. /а.с. 21/;

- за І квартал 2018 року від 05.04.2018, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 9571,97 грн. /а.с. 22/;

- за півріччя 2018 року від 02.08.2018, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 12567,00 грн. /а.с. 23/;

- за ІІІ квартали 2018 року від 21.10.2018, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 40895,25 грн. /а.с. 19/;

- за 2018 рік від 06.02.2019, згідно якої сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду складає 66899,90 грн. /а.с. 20/.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

У рахунок погашення податкового боргу відповідача контролюючим органом 19.02.2019 зараховано сплату коштів у розмірі 5965,68 грн., що підтверджується витягом з інтернованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб /а.с. 55/ та розрахунком суми заборгованості /а.с. 10/.

За приписами підпунктів 129.1.1, 129.1.2, 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно з абзацом 2 підпункту 2 пункту 1 підрозділу 7 розділу 3 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем суми податкового зобов`язання, що виникло на підставі декларацій відповідача з єдиного податку з фізичної особи-підприємця від 04.10.2016, 17.10.2016, 02.02.2017, 10.04.2017, 31.07.2017, 30.10.2017, контролюючим органом нараховано відповідачу пеню в загальному розмірі 14492,04 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки відповідача з єдиного податку з фізичної особи-підприємця /а.с. 25-55/ та розрахунком боргу по пені ФОП ОСОБА_1 . /а.с. 91/.

Судом встановлено, що у рахунок погашення суми податкового боргу позивача контролюючим органом у травні 2019 року зараховано кошти, сплачені позивачем платіжними дорученнями: від 15.05.2019 №13 в сумі 1800,00 грн., від 14.05.2019 №308 в сумі 3000,00 грн. та від 17.05.2019 №14 в сумі 3500 грн., у зв`язку з чим борг ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичної особи-підприємця зменшився на суму 8300,00 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки відповідача з єдиного податку з фізичної особи-підприємця.

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичної особи-підприємця у розмірі 155387 грн. 28 коп., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

05.10.2016 Миргородською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу форми "Ф" №20453-17 на загальну суму 9544 грн. 95 коп., яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута поштовою організацією до контролюючого органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 16-77/.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкова вимога форми "Ф" №20453-17 від 05.10.2016 вважається врученою платнику податків ФОП ОСОБА_1 у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів оскарження податкової вимоги форми "Ф" №20453-17 від 05.10.2016 в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 155387 грн. 28 коп.

В іншій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає, оскільки на час розгляду даної справи відповідачем було добровільно погашено податковий борг, стягнення якого є предметом даного позову, в частині 8300,00 грн.

Отже, адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 205, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 155387 грн. 28 коп. (сто п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень двадцять вісім копійок) на р/р 6012, неселений пункт м. Миргород, код бюджетної класифікації платежу 18050400, одержувач УДКСУ у Миргородському районі/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) 37845125, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя С.С. Сич