Справа № 160/3628/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Справа № 160/3628/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови листом від 25 лютого 2019 року за № 1128/ш-09 в зарахуванні до стажу судді двох років в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року згідно Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року без номеру, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області та в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року без номеру, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області, зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді два роки роботи в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, без номеру, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області, провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 5 серпня 2018 року відповідно до стажу судді 24 роки 8 місяців 25 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та учасників справи у письмовому провадженні.
В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про зарахування до стажу судді двох років роботи в галузі права (адвоката), що передував призначенню на посаду судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 05.08.2018 року. Листом від 25.02.2019 року за №1128/ш-09 відповідач відмовив у проведенні перерахунку, посилаючись на те, що зарахування до спеціального стажу періодів роботи на посаді адвоката не передбачено законодавством, а тому для здійснення перерахунку підстав не має. На думку позивача, відмовляючи у задоволенні вимог останнього, відповідач не звернув належної уваги на те, що відповідно до абзацу 4 пункту 34 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення. Разом з цим відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 05.08.2018 року, до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи, вимога щодо якого визначена Законом та надає право для призначення на посаду судді. Наведене свідчить про наявність права у позивача на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково двох років роботи в галузі права під час роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів за період з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року.
Представником відповідача 24.05.2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року не був зарахований управлінням у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до вказаної статті до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. На думку відповідача, іншого законодавством не передбачено, а відтак, управлінням правомірно відмовлено у зарахуванні до стажу судді двох років роботи адвокатом.
27.05.2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що Законом України від 12.07.2018 року №2509-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» статтю 137 доповнено частиною другою наступного змісту: «до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді». Саме на ці вимоги матеріального права позивач посилається в позові. Робота адвоката відноситься до стажу роботи в галузі права. Такі правові позиції викладені в рішеннях Верховного суду від 14.03.2019 року №9901/2/2019, від 20.12.2018 року №9901/812/18, від 22.11.2018 року у справі №9901/805/18.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1945-VI від 04.03.2010 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Згідно наказу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2010 року №38 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Апеляційного суду Дніпропетровської області з 31.03.2010 року.
Після звільнення позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно з протоколом №116 від 09.04.2010 року.
Згідно вказаного протоколу №116 від 09.04.2010 року позивачу зараховано стаж:
- судді 18 років 8 місяців 27 днів;
- військової служби 2 роки 1 місяць 17 днів;
- загальний стаж (після 2004 року) 6 років 3 місяці 0 днів;
- загальний стаж (повний) 38 років 4 місяці 24 дні.
Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, виданого апеляційним судом Дніпропетровської області 01.04.2010 року №144, усього стаж, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання станом на 31.03.2010 року становить 22 роки 8 місяців 25 днів і складається зі:
- строкової служби 2 роки 1 місяць 17 днів;
- навчання в Харківському юридичному інституті 1 рік 11 місяців;
- з роботи на посаді судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - 5 років 1 місяць 14 днів;
- з роботи на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області 13 років 2 місяці 13 днів.
Згідно розпорядження №195951 від 03.06.2011 року позивачу зараховано стажу:
- судді 22 років 9 місяців 11 днів;
- загальний стаж (після 2004 року) 6 років 3 місяці;
- загальний стаж (повний) 38 років 4 місяці 24 дні.
08.08.2018 року позивач звернувся із заявою до Апеляційного суду Дніпропетровської області про надання довідки про стаж роботи судді відповідно до статті 18 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 року №2509-VІІІ, оскільки стажем професійної діяльності у сфері права є робота (стаж) адвоката після здобуття вищої юридичної освіти, для пред`явлення в Пенсійний фонд.
Листом від 07.09.2018 року №04.1-03/150/2018 повідомлено позивача, що Апеляційним судом Дніпропетровської області направлено запит до Державної судової адміністрації України про надання роз`яснень з питань, визначених позивачем у заяві. Застосування порядку зарахування в стаж роботи судді тих чи інших періодів трудової діяльності заплановано до обговорення на засіданні Комунікаційного Комітету системи правосуддя.
01.02.2019 року Апеляційним судом Дніпропетровської області видано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 №04.4-59/39/2019, в якому зазначено, що усього стаж роботи відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 року №2509-VІІІ станом на 31.03.2010 року становить 24 роки 9 місяців 14 днів і складається зі:
- строкової служби 2 роки 1 місяць 17 днів;
- навчання в Харківському юридичному інституті 1 рік 11 місяців;
- з роботи адвокатом юридичної консультації Кіровського району м.Дніпропетровська 2 роки;
- з роботи на посаді судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - 5 років 1 місяць 15 днів;
- з роботи на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області 13 років 7 місяців 12 днів.
З урахуванням вказаного розрахунку, позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про зарахування до стажу судді працю адвокатом у юридичній консультації Кіровського району м. Дніпропетровська та про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.02.2019 року.
25.02.2019 року відповідачем надано відповідь на звернення позивача №1128/Ш-09, в якій зазначено, що при розгляді судової справи №183/3926/16 постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року було встановлено, що судді, які вийшли у відставку за наявності стажу роботи на посаді судді не менше 20 років згідно зі статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року, щомісячне довічне грошове утримання сплачується у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Відповідно до постанови суду здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% грошового утримання працюючого судді.
Отже, відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії та зарахуванню до стажу судді роботу адвокатом.
Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.
На момент виходу судді у відставку діяв Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону №2862-ХІІ право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права мають судді, яких було обрано на посаду судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-ХІІ на день їх обрання.
Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (чинного та в редакції на момент роботи позивача на посаді судді) від 15.12.1992 року № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Також, відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України № 584 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Згідно абзацу 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
З матеріалів справи чітко вбачається, що приймаючи рішення про відставку позивача був врахований наступний його стаж в якості стажу судді, що дає йому право на таку відставку:
- строкової служби 2 роки 1 місяць 17 днів;
- навчання в Харківському юридичному інституті 1 рік 11 місяців;
- з роботи на посаді судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - 5 років 1 місяць 14 днів;
- з роботи на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області 13 років 2 місяці 13 днів.
04.08.2018 в газеті «Голос України» (144) опубліковано Закон України 12.07.2018 №2509- VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (надалі Закон №2509- VIII). Закон України від 12.07.2018 №2509- VIII набрав чинності 05.08.2018.
Таким чином, редакція статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (чинна на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) стаж роботи судді, доповнено частиною другою згідно із Законом № 2509-VIII від 12.07.2018 і діє в наступній редакції:
1. До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Судом встановлено, що позивач працював адвокатом з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року.
Вперше на посаду судді Індустріального районного суду Дніпропетровської області позивач був призначений 05.07.1991 року.
Таким чином, при обранні на посаду судді, стаж роботи за юридичною спеціальністю, а саме адвокатом, позивачу було враховано, що, також, підтверджується розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 №04.4-59/39/2019 від 01.02.2019 року, наданим Апеляційним судом Дніпропетровської області, та копією трудової книжки позивача.
Відповідна правова позиція, також, міститься в рішенні Верховного суду від 14.03.2019 року №9901/2/19.
Суд критично ставиться до твердження відповідача, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з доданням стажу, оскільки внесені зміни до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно із Законом № 2509-VIII від 12.07.2018, а саме: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», дає право ОСОБА_1 на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання.
Як вбачається з наданого суду розрахунку стажу після перерахунку стажу роботи судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років ОСОБА_1 , вислуга років становить 24 роки 9 місяців 14 днів.
Таким чином, позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 05.08.2018 року.
З огляду на це, суд зазначає, що до стажу роботи на посаді судді позивачу має бути зараховано стаж роботи на посаді адвоката 2 роки, оскільки це прямо передбачено Законом, а отже у відповідача були відсутні правові підстави відмовляти у зарахуванні такого періоду, а відтак і у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
При винесенні рішення, судом враховується, що за приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 передбачено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Оскільки положення щодо зарахування (перерахунок) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді здійснюється з дати набрання чинності Законом 2509-VІІ, тобто з 05.08.2018 року, тому зарахування стажу роботи та здійснення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді має бути проведено з 05.08.2018 року.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій щодо не зарахування до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення судді.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до статті 139 КАС України сплачена сума судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 22.04.2019 №ПН912448К, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови листом від 25 лютого 2019 року за № 1128/ш-09 в зарахуванні до стажу судді у відставці ОСОБА_1 двох років в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області та в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області, зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді два роки роботи в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01.02.1982 року по 04.07.1991 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області, провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 5 серпня 2018 року відповідно до стажу судді 24 роки 8 місяців 25 днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона