Справа № 814/2732/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2732/17
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю РУСІНТЕР до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2017 р. № ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2017 року ТОВ РУСІНТЕР звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області не дотримано процедури складання акту (довідки) за результатами проведеної перевірки, а саме порушено приписи пунктів 86.7, 86.8 статті 86 Податкового кодексу України (далі ПК України), а тому винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки акт перевірки позивач не отримував, що порушило його право на можливість надання заперечень на акт перевірки та фактичного з`ясування обставин справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 06.09.2017 року № .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РУСІНТЕР" (вул. Велика Морська, 84/1, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 4186,65 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят шість гривень 65 коп.), сплачений платіжним дорученням № 4 від 12.12.2017р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду до Головне управління ДФС у Миколаївській області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Головним управлінням ДФС України в Миколаївській області на підставі наказу від 04.08.2017 року № 1342 проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Русінтер" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ "ПСП-СЕРВИС" за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, ТОВ "СПЕЦИНВЕСТ" за березень 2017 року та контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів постачальників. Перевірка проводилась в період з 08.08.2017 року по 11.08.2017 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом порушено право позивача, визначене абзацом першим пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України - у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня наступного за днем отримання акта (довідки), оскільки акт перевірки до теперішнього часу не отримано ТОВ "РУСІНТЕР".

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом абзацу 1 пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України «Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.»

За правилами пункту 86.3 етапі 86 ПК України встановлено - Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті. - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України визначає строки та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки - податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно абзацу 1 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Пункт 42.2 статті 42 ПК України регламентує - документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Отже, податковий орган відповідно до приписів Податкового кодексу України, після закінчення перевірки проведеної на підставі наказу від 04.08.2017 року №1342, повинен був здійснити наступні дії:

скласти акт або довідку (протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку);

один примірник акта або довідки про результати виїзної позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручити або надіслати платнику податків;

або прийняти податкове повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

21.08.2017 року, не отримавши акт (довідку) за результатами перевірки, позивач звернувся до ГУ ДФС у Миколаївській області з проханням повідомити про причини не вручення акту (довідки).

Податковий орган листом від 29.08.2017 року №5502/10/14-21-07-10 повідомив позивача про наступне: «Відповідно до абзацу 7 пункту 4 розділу V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року №1300/27745, другий примірник акта (довідки) документальної перевірки вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Враховуючи, що ТОВ «РУСІНТЕР» 09.08.2017 надано до ГУ ДФС у Миколаївській області лист від 09.08.2017 №09/08 щодо проведення перевірки ТОВ «РУСІНТЕР» в приміщенні контролюючого органу, дана перевірка проводилась за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6.

Посадові особи ТОВ «РУСІНТЕР» протягом робочого дня 18.08.2017 не з`явилися до ГУ ДФС у Миколаївській області (місце проведення перевірки) для підписання акту перевірки, у зв`язку з чим матеріали перевірки, відповідно до вимог статті 86 Податкового кодексу, направлено за податковою адресою платника засобами поштового зв`язку.

Відповідно відмітки експрес - накладної №6674 в розділі «представник одержувача» зазначено дату вручення - 21.08.2017 року.

Експрес - накладною №6674 підтверджується лише факт отримання позивачем акту щодо ненадання документів від 11.08.2017 року №418/14-29-14-07/38693773.

За змістом пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків. Таким чином, акт перевірки ГОВ «РУСІНТЕР» був вручений з дотриманням вимог чинного законодавства».

Отже, навіть на день розгляду справи на теперішній час ТОВ «РУСІНТЕР» не отримало акт перевірки, який згадується у листі ГУ ДФС у Миколаївській області від 29.08.2017 року №5502/10/14-21 -07-10.

Таким чином, податковий орган в порушення приписів пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України не надіслав акт перевірки за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

До того ж, як вказує позивач у позові, жодної експрес - накладної за №6674, якою нібито вручено акт перевірки представнику одержувача, жодної довіреності на отримання будь яких поштових відправлень ТОВ «РУСІНТЕР» не видавало, усю поштову кореспонденцію отримує особисто директор, та взагалі не відомо якою поштовою службою надсилався акт перевірки про який згадується ГУ ДФС у Миколаївській області у листі від 29.08.2017 року №5502/10/14-21 -07-10.

Отже, податковим органом порушено право позивача, визначене абзацом першим пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України - у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня наступного за днем отримання акта (довідки), оскільки акт перевірки до теперішнього часу не отримано ТОВ "РУСІНТЕР".

Відтак, відповідачем неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2018 року № , оскільки акт перевірки ТОВ "РУСІНТЕР" не отримувало, що як наслідок порушило право позивача, щодо можливості надання заперечень на акт перевірки.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на постанову Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 у справі К/800/39105/15, згідно якої кореспонденція має бути вручена платнику податків суб`єктом господарювання, який в установленому порядку надає послуги поштового зв`язку не заслуговують на увагу, адже на час здійснення спірних правовідносин, які розглядались у цій справі, діяли інші редакції статей Податкового кодексу України щодо регулювання належного вручення документів податковими органами.

До того ж, згідно ухвали Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №814/2268/17, № судового рішення в ЄДРСРУ 76003954, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, зазначено, що задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Русінтер», суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Суди попередніх інстанцій не прийняли експрес - накладні № 707, № 707, в якості належного доказу вручення посадовій особі позивача акту перевірки, оскільки, з даних накладних не вбачається, що саме акт перевірки було вручено позивачу, а по-друге, у даному випадку за нормами ПК України акт перевірки вважався би врученим, у разі надіслання його позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, додатково відповідачем не надано до суду ні опису вкладення, ні іншого документу, який би підтверджував, що у відправлення вкладено акт перевірки та на самих накладних не зазначено детальної інформації про відправлення.

Крім того податковим органом в апеляційній скарзі використовується хибна редакція пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, а саме: "документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків."

Водночас діюча редакція вказаної статті викладена наступним чином: "документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику)."

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю РУСІНТЕР є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 814/2732/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.