Справа № 826/9475/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9475/17
У Х В А Л А

18 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Коротких А.Ю., Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператора спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзес АБ та ТОВ "Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, до Надвірянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, третя особа Управління державної казначейської служби України у Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, пропуском строку апеляційного оскарження та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

Вказану ухвалу отримано скаржником 03.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак станом на час прийняття цього судового рішення, недоліки апеляційної скарги усунуто не було, судовий збір за її подання не сплачено.

Поряд із цим, у межах встановленого строку скаржник подав до суду заяву про поновлення строку, до якої долучив скан-копію конверту, як доказ отримання копії оскаржуваного рішення Надвірянською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, про що зазначалося в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

У поданій заяві скаржник наголосив, що строк апеляційного оскарження пропущений у зв`язку із здійсненням реорганізації Надвірянською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, чиї права та обов`язки перешли скаржнику - Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

На переконання скаржника, обставина пізнього надходження йому копії оскаржуваного рішення від відповідача, є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Проте, колегія суддів вважає що дата надходження до органу державної влади рішення суду від підпорядкованого органу, правонаступником якого є скаржник, не є датою, з якою пов`язаний відлік строку звернення суду апеляційної інстанції чи строку права на поновлення строку апеляційного оскарження.

Тобто, обстаивна отримання Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 19.04.2019 оскаржуваного рішення від Надвірянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, не є підставою для поновлення строку подання 07.05.2019 апеляційної скарги.

Як зазначено скаржником у поданій заяві, копію оскаржуваного рішення суду отримано Надвірянською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 18.03.2019, тобто строк на поновлення апеляційного оскарження за частиною другою статті 295 КАС спливав 17.04.2019.

У даному випадку Держава, в особі як відповідача так і скаржника, які є суб`єктами владних повноважень, у відносинах з приватними особами мають дотримуватися принципу «належного урядування».

У пункті 74 Рішення у справі «Лелас проти Хорватії» і пункті 70 Рішення у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість зазначеного принципу та пояснив його практичне значення, зокрема, вказавши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків.

Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, у даному випадку позивача, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Таким чином, незабезпечення державними органами внутрішніх процедур щодо дотримання встановлених законом процесуальних строків (зокрема щодо вчасної передачі копій судових рішень та взаємодії у процесі реорганізації; подання апеляційних скарг у порядку, визначеному процесуальним законом), не може бути поважною причиною для їх порушення та слугувати підставою для поновлення таких строків. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

За таких обставин, сказані скаржником причини пропуску строку не є поважними, а отже підстави для задоволення клопотання про поновлення такого строку наразі відсутні.

У межах встановленого строку, 12.06.2019 скаржником також було направлене до суду клопотання про продовження строку відстрочення сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що скаржнику сплата судового збору не відстрочувалася, а тому підстави для продовження строку такого відстрочення відсутні. При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху вже наголошував на тому, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

У зв`язку із цим, підстави для задоволення клопотання скаржника відсутні.

При цьому, посилання на листи органів казначейства також є необґрунтованим.

Відповідно до пунктів 29, 30 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок) у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

На період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку, не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету, крім платежів, зазначених у пункті 25 цього Порядку.

Згідно пункту 25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника: <…> із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Отже, процедура безспірного списання коштів з рахунків державного органу не перешкоджає сплаті судового збору.

Згідно частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга, недоліки якої у встановлений судом строк усунуто не було, повертається скаржнику.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити, оскільки вказані скаржником причини пропуску строку не визнані судом поважними, а апеляційну скаргу необхідно повернути, оскільки скаржником не було усунуто її недоліків у визначений судом строк (до 13.06.2019 включно).

Керуючись статтями 34, 169, 248, 256, 298, 299 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про відстрочення сплати судового збору, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов