Справа № 815/4154/17
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2019 року

м. Київ

справа №815/4154/17

адміністративне провадження №К/9901/16443/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання Одесаагрогаз" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС в Одеській області 07.06.2019 подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018.

Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення в касаційному порядку та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За змістом норм статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням строку її подання.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329 та частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, а вказані підстави у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними; судовий збір не сплачено, а наведені у клопотанні доводи щодо відстрочення сплати судового збору є безпідставними.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена 14.06.2018. Разом з тим, касаційну скаргу на судове рішення відповідач подає 07.06.2019.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач посилається на те, що ухвалою Верховного Суду від 24.09.2018 №К/9901/56455/18 вперше подана ним касаційна скарга була повернута у зв`язку з невиконанням ухвали Верховного Суду від 06.08.2019 про залишення касаційної скарги без руху через недодання до касаційної скарги документа про сплату судового збору; зазначає, що обмежене фінансування, як істотна перешкода, на його думку, унеможливило вчасно скористатися правом на касаційне оскарження судових рішень. При цьому відповідач вказує, що впродовж року ним вживалися заходи щодо виділення відповідного фінансування.

Як вказано вище, повторно відповідач звернувся з касаційною скаргою 07.06.2019. При цьому документ про сплату судового збору до касаційної скарги не додає і не надає пояснень щодо об`єктивно існуючої у нього перешкоди для повторного звернення з касаційною скаргою в розумний (в контексті права на касаційне оскарження судового рішення) строк після повернення касаційної скарги згідно з ухвалою Верховного Суду від 24.09.2018.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору в контексті звернення до суду суб`єкта владних повноважень є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникненням або зволіканням у виконанні ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі щодо сплати судового збору.

Отже, вказана у касаційній скарзі причина пропуску строку касаційного оскарження (відсутність можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги) не приймається як поважна.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.

Документ про сплату судового збору скаржник до касаційної скарги не додає, але заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням, зокрема на положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України з метою, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку шляхом зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Перелік умов, встановлений цією статтею, норми якої є спеціальними з регулювання питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору чи звільнення від сплати судового збору, є вичерпним.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції ухвалою від 15.08.2017 відкрив провадження в цій адміністративній справі. Тобто позивач з адміністративним позовом звернувся до суду у серпні 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру, а ціна позову (загальна сума грошового зобов`язання, щодо якої заявлені позовні вимоги), становить 1`603`230,00 грн.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 48`096,90 грн (1`603`230,00 грн х 1,5% х 200%).

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, та докази на підтвердження обставин, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

Н.Є. Блажівська

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду