Справа № 280/1681/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 червня 2019 року Справа № 280/1681/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 192, кв. 132, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО-АГРОСЕРВІС (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми "С" від 14 березня 2019 року № .

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми "С" від 14 березня 2019 року № .

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а перше судове засідання призначено 21 травня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що поза увагою перевіряючих залишились ті обставини, що заборгованість за експортною операцію виникла з об`єктивних причин, які відповідно до пункту 13 укладеного зовнішньоекономічного Контракту № 008 від 23 березня 2017 року є форс-мажорними обставинами, та, відповідно, є підставою для зупинення перебігу строку розрахунків та нарахування пені. На виконання умов Контракту № 008 від 23 березня 2017 року позивачем відвантажено на користь «Vrovition Industriel LP» товар: 23 березня 2018 року на суму 23188 доларів США (608769 грн 61 коп.), що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA 112080/2018/006755 від 23 березня 2018 року, Інвойсом № 012 від 23 березня 2018 року та 27 квітня 2018 року на суму 23430, 25 доларів США (614576 грн 56 коп.), що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA 112080/2018/010135 від 27 квітня 2018 року, Інвойсом № 013 від 27 квітня 2018 року. Вантажоодержувачем товару було ВАТ "Молдавський металургійний завод" (Республіка Молдова), що відображено у вантажно-митних деклараціях. У зв`язку із нездійсненням ВАТ "Молдавський металургійний завод" розрахунків з «Vrovition Industriel LP» за поставлений товар, останнє не мало можливість здійснити розрахунки з позивачем, у зв`язку з чим дебіторська заборгованість за зовнішньоекономічним Контрактом № 008 від 23 березня 2019 року станом на 12 лютого 2019 року становить 30257,30 доларів США. Разом з тим вказує, що податкове повідомлення-рішення форми «С» від 14 березня 2019 року № , прийнято, у тому числі, на підставі статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», пункту 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції». Враховуючи, що Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" втратив чинність 07 лютого 2019 року, а частина 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" передбачає нарахування пені у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, при цьому, Національним банком України інші граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів ніж 365 календарних днів не встановлювались, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовані пеня та штрафні санкції, прийняті протиправно, порушують права позивача, та підлягають скасуванню.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№18415 від 08 травня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що підприємство в своїй позовній заяві наявність дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічному контракту № 008 від 23 березня 2017 року не оскаржує, але стверджує про наявність форс-мажорних обставин, які не були враховані при перевірці. Однак податковий орган зазначає, що відповідно до пункту 6 статті 13 Закону № 2473, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Вказує, що підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). При проведенні перевірки TOB «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» не надавалися документи, що підтверджують наявність форс-мажорних обставин. Зазначає, що доводи позивача щодо форс-мажорних обставин, а саме щодо відмови сплачувати залишкову заборгованість ВАТ «Молдавським металургійним заводом» Компанії «Vroviton Industries LP» та антологічні дії по відношенню до ТОВ «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС», не відповідають визначенню форс-мажорних обставин відповідно до ЗУ «Про торгово- промислові палати України». Звертає увагу, що саме у Договорі № 008 у п.13 вказано, що факт форс-мажорних обставин повинен буди підтверджений відповідною Торгівельною палатою або іншими підтверджуючими документами. Також вказує на те, що контракт № 008 від 23 березня 2017 року, укладений ТОВ «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» з нерезидентом Компанією «Vroviton Industries LP» (Шотландія), та незрозуміло, чому розрахунки між ВАТ «Молдавський металургійний завод» та Компанією «Vroviton Industries LP» повинні впливати на виконання контракту № 008 від 23 березня 2017 року укладеного з ТОВ «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС». Податковий орган зазначає, що врегулювання питання про погашення простроченої заборгованості між резидентом та нерезидентом та за відсутності документального підтвердження форс-мажорних обстави не може розглядатися як підстава для звільнення від нарахування пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності. Тим більш порушення законодавства виникло під час дії 180-денного строку розрахунку та Закону № 185/94.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС зареєстровано, як юридична особа 27 березня 2000 року за адресою: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 192, кв. 132, .

Так у період з 12 лютого 2019 року по 14 лютого 2019 року податковим органом проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з нерезидентом Компанією «Vroviton Industries LP» (Шотландія) по зовнішньоекономічному контракту № 008 від 23 березня 2017 року за період з 23 березня 2018 року по 12 лютого 2019 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №09/08-01-14-04/30850830 від 21 лютого 2019 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» () з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з нерезидентом Компанією «Vroviton Industries LP» (Шотландія) по зовнішньоекономічному контракту № 008 від 23 березня 2017 року за період з 23 березня 2018 року по 12 лютого 2019 року».

Висновками Акту перевірки встановлено порушення:

- статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями), пункту 2 статті 13 Закону України Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII, а саме: ненадходження валютної виручки по експортним операціям у законодавчо встановлений 180-денний термін у періоді:

1. з 20 вересня 2018 року по 12 лютого 2019 року (146 днів по платежу 6 827,05 дол. США);

2. з 25 жовтня 2018 року по 12 лютого 2019 року (111 днів по платежу 23 430,25 дол. США).

- статті 9 Декрету КМУ від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», пункту 1 Указу Президента України від 18 червня 1994 року № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» та пунктів 2, 3 наказу Міністерства фінансів України від 25 грудня 1995 року № 207 «Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 1996 року за №18/1043 (зі змінами та доповненнями), Декларація про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами TOB «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» станом на 01 жовтня 2018 року до Відділення у Вознесенівському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області не надавалась у законодавчо-встановлені терміни.

На підставі Акту перевірки №09/08-01-14-04/30850830 від 21 лютого 2019 року податковим органом 14 березня 2019 року стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким до позивача засновані штрафні санкції у сумі 304 212,67 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства.

- №, яким до позивача засновані штрафні санкції у сумі 170,00 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так на час укладання зовнішньоекономічного Контракту № 008 від 23 березня 2017 року діяли: Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», Указ Президента України від 21 січня 1998 року № 41/98 "Про запровадження режиму жорсткого обмеження бюджетних видатків та інших державних витрат, заходи щодо забезпечення надходження доходів до бюджету і запобігання фінансовій кризі".

Інструкцією про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136 (далі - Інструкція №136), визначається порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотриманням резидентами встановлених законодавством України строків розрахунків за експортними, імпортними операціями.

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23 вересня 1994 року (що діяв до 07 лютого 2019 року) визначено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Разом з тим, станом на день складання Акту перевірки, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначав Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21 червня 2018 року.

Так, відповідно матеріалів справи судом встановлено, що 23 березня 2017 року між Позивачем (продавець) та «Vrovition Industriel LP» (покупець), Глазго, Шотландія, укладено Контракт № 008, за умовами якого продавець погодився продати, а покупець погодився купити феросиліцій 10, фракція 0-800 мм, вартість контракту 75000 доларів США +/-10 %.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII визначено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин (частина 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII).

Матеріалами справи судом встановлено, що на виконання умов Контракту №008 від 23 березня 2017 року позивачем відвантажено на користь «Vrovition Industriel LP» товар:

- 23 березня 2018 року на суму 23188 доларів США (608769 грн 61 коп.), що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA 112080/2018/006755 від 23.03.2018, Інвойсом № 012 від 23 березня 2018 року;

- 27 квітня 2018 року на суму 23430, 25 доларів США (614576 грн 56 коп.), що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA 112080/2018/010135 від 27.04.2018, Інвойсом № 013 від 27 квітня 2018 року.

Проведеною Головним управлінням ДФС у Запорізькій області перевіркою встановлена загальна сума надходжень валютної виручки на рахунок TOB «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» від «Vrovition Industriel LP» по вищевказаним експортним операціям у сумі 16390,95 доларів США, ненадходження валютної виручки у термін понад 180 днів станом на 12 лютого 2019 року по зазначеним операціям становить 30257,30 доларів США; з 20 вересня 2018 року по 12 лютого 2019 року (146 днів по платежу 6827,05 доларів США); з 25 жовтня 2018 року по 12 лютого 2019 року (111 днів по платежу 23430,25 доларів США) (аркуша 5 Акту перевірки).

Розглядаючи справу, судом встановлено, що наявність дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічному контракту № 008 від 23 березня 2017 року позивач не заперечує.

Так, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів визначено в пункті 21 розділу II Положення про заходи та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національний банк України від 02 січня 2019 року №5 (далі - Положення про заходи захисту), і становлять 365 календарних днів (постанова набирає чинності з дня введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції»).

При цьому, відповідно до пункту 2 постанови Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотримання резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, визначені в пункті 21 розділу II Положення про заходи захисту, поширюються на незавершені операції резидента з експорту та імпорту товарів, за якими до 07 лютого 2019 року не встановлено банком порушення 180-денного строку розрахунків.

Уповноважені установи, суб`єкти валютних операцій, які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень (частина 8 статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII).

Абзацами 1-5 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що у разі якщо резидент звертається до Експортно-кредитного агентства із заявою про невиконання або неналежне виконання нерезидентом його грошових зобов`язань за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом), що стало причиною порушення резидентом строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, зазначені строки призупиняються та пеня в період такого призупинення не стягується. У разі якщо невиконання грошового зобов`язання нерезидентом не підлягає врегулюванню Експортно-кредитним агентством відповідно до законодавства, перебіг зазначених строків поновлюється і пеня нараховується на загальних підставах (у тому числі пеня за період призупинення).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Частиною 7 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» також визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Позивачем до суду не надано доказів звернення Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС до суду, міжнародного комерційного арбітражу з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості.

Однак позивач посилається на те, що поза увагою перевіряючих залишились ті обставини, що заборгованість за експортною операцію виникла з об`єктивних причин, які відповідно до пункту 13 укладеного зовнішньоекономічного Контракту № 008 від 23 березня 2017 року є форс-мажорними обставинами, та, відповідно, є підставою для зупинення перебігу строку розрахунків та нарахування пені. Вказує на визначення таких обставин як форс мажорними в контракті.

Позивач вказує, що на виконання умов Контракту № 008 від 23 березня 2017 року TOB «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» відвантажено на користь "Vrovition Industriel LP" товар: 23 березня 2018 року на суму 23188 доларів США (608769 грн 61 коп.), а 27 квітня 2018 року на суму 23430, 25 доларів США (614576 грн 56 коп.).

Вантажоодержувачем товару було ВАТ "Молдавський металургійний завод" (Республіка Молдова), що відображено у вантажно-митних деклараціях.

У зв`язку із нездійсненням ВАТ "Молдавський металургійний завод" розрахунків з "Vrovition Industriel LP" за поставлений товар, останнє не мало можливість здійснити розрахунки з Позивачем, у зв`язку з чим дебіторська заборгованість за зовнішньоекономічним Контрактом № 008 від 23 березня 2019 року станом на 12 лютого 2019 становить 30257,30 доларів США.

Відповідно до пункту 13 умов Контракту №008 від 23 березня 2017 року визначено, що а ні Покупець, а ні Продавець, в залежності від конкретної ситуації, не будуть нести відповідальність за затримку у виконанні Контракту або його невиконання, які стали результатом або наслідком, обставин, які перебувають поза контролем Сторін Контракту, що включають, але не обмежуються природними лихами, страйками, війнами, заколотами, мобілізаціями, ембарго, виробничими труднощами, перезавантаженням залізниці / порту, недопоставками матеріалів для виробництва товару і подібними обставинами, як офіційні, так і неофіційними. Якщо подібні обставини не дозволяють виконувати контракт більше 30 днів, кожна із Сторін може відмовитися від його виконання, і в цьому випадку інша сторона не матиме права вимагати будь-яке відшкодування збитків.

Суд не приймає таку обставину як підставу для звільнення від відповідальності позивача від податкового законодавства, оскільки Господарський кодекс України уникає цього поняття форс-мажор, однак у статті 218 зазначає, що непереборною силою є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності.

Визначення форс-мажору дається у Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідно до частини 2 статті 141 вказаного Закону форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, діючим законодавством України визначено поняття форс-мажору, при чому, це поняття ототожнюється з поняттям «обставини непереборної сили», яке вживається у Цивільному та Господарському кодексах України.

Отже виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що несплата договірних зобов`язань не є форс-мажорними обставинами у розумінні Цивільного та Господарського кодексах України.

Разом тим, необхідно зазначити про те, що зовнішньоекономічний контракт №008 від 23 березня 2017 року, укладений між TOB «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» та «Vrovition Industriel LP», тому вищевказаний контракт не може регулювати господарські відносини «Vrovition Industriel LP» та ВАТ "Молдавський металургійний завод", а відтак не може визначати форс-мажорні обставини на підставі несплати ВАТ "Молдавський металургійний завод" на адресу «Vrovition Industriel LP» договірної винагороди.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-АГРОСЕРВІС» пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 14 березня 2019 року № , № , тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 243-246, 255, 262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО- АГРОСЕРВІС (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 192, кв. 132, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 червня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов