Справа № 420/5515/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5515/18
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю представника відповідача Бугайчука А . А . ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 30.01.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 27.04.2018 року №815 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , заступником голови Чорноморської міської ради Одеської області, на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно та з порушенням строків передбачених чинним законодавством було призначено повну перевірку його декларації за 2016 рік.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_2 05.03.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача (апелянта) не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судовому засіданні суду 2-ї інстанції апеляційну скаргу не визнав та мотивовано наполягав на залишенні її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_2 у спірний період обіймав та обіймає посаду заступника голови Чорноморської міської ради Одеської області.

04.04.2018 року до НАЗК надійшов лист суб`єкта звернення вх.№ЗП-1103/18, яким було проінформовано про можливе відображення недостовірних відомостей при отриманні суб`єктом декларування ОСОБА_2 та членом його сім`ї доходів, зазначених у декларації позивача за 2016 рік.

27.04.2018 року на підставі зазначеного вище звернення Національне агентство з питань запобігання корупції прийняло рішення №815 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , заступником голови Чорноморської міської ради Одеської області, на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення».

28.09.2018 року Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення №2180 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , заступником голови Чорноморської міської ради Одеської області.

Не погоджуючись з рішенням відповідача №815 від 27.04.2018р., позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А як визначено ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень безпосередньо визначає Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. №1700-VII.

Згідно із ч.1 ст.4 вказаного Закону №1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Як видно зі змісту вимог ч.1 ст.8 цього ж Закону №1700-VII, основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень (в даному випадку по п`ятницях). Порядок денний засідань затверджується Національним агентством. Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.

Згідно з п.8 ч.1 ст.11 даного Закону, до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.45 Закону №1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а","в" пункту 2, пункті 5 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, положеннями ч.1 ст.50 Закону України №1700-VII визначено, що «повна перевірка декларації» полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

При чому, слід зазначити, що «обов`язковій повній перевірці» підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством (яким в даному випадку є позивач).

«Обов`язковій повній перевірці» також підлягають і декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених ч.7 ст.46 цього Закону.

Крім того, Національне агентство проводить перевірку декларації і на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Так, Перелік посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків затверджено рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 17.06.2016р. (зареєст. в Міністерстві юстиції України 19.07.2016р. за №987/29117), відповідно до п.6 якого віднесено, зокрема такі посади в органах місцевого самоврядування: перших заступників, заступників міських (міст обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим, районного значення) голів, заступників сільських, селищних голів.

Отже, з урахуванням наведених вище норм діючого законодавства, у відповідача, в даному конкретному випадку, враховуючи приписи ч.1 ст. 50 Закону №1700-VII, а також те, що останній обіймає посаду, віднесену до «Переліку посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків» №2 від 17.06.2016р., фактично був імперативний обов`язок щодо повної перевірки декларації позивача.

Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017р., визначено механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.ст.48,50 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, згідно з п. 2 розділу ІІІ вказаного Порядку №56, «повна перевірка декларації» проводиться на підставах, визначених Законом, у разі, якщо:

1) декларацію подано службовою особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків;

2) у поданій декларації виявлено невідповідності за результатами логічного та арифметичного контролю;

3) подана суб`єктом декларування декларація містить поле (поля), у якому (яких) суб`єкт декларування обрав позначку «Член сім`ї не надав інформацію» (у випадку, передбаченому ч.7ст.46 Закону);

4) НАЗК отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація має стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені;

5) Національне агентство встановило невідповідність рівня життя суб`єкта декларування задекларованим ним майну і доходам за результатами моніторингу способу життя такого суб`єкта декларування.

Повна перевірка декларацій (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) через працівників Підрозділів.

Рішення про проведення перевірки має містити інформацію, яка дає змогу ідентифікувати декларацію (декларації), щодо якої (яких) проводиться повна перевірка, суб`єкта (суб`єктів) декларування, який (які) подав (подали) таку (такі) декларацію (декларації), та визначену Законом підставу для повної перевірки, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Рішення про проведення повної перевірки може бути оскаржене в судовому порядку. Але оскарження рішення про проведення перевірки не зупиняє проведення повної перевірки декларації.

Рішення про проведення перевірки з підстав, визначених пп.1-4 цього пункту, приймається з урахуванням значення суми вагових коефіцієнтів, починаючи з декларацій, які отримали найбільше значення, крім випадку, передбаченого абзацом сьомим пункту 7 розділу ІІ цього Порядку.

Таким чином, з системного аналізу вищенаведених норм діючого у цій сфері законодавства вбачається, що подання декларації службовою особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків є самостійною підставою для проведення її повної перевірки.

Окрім того, як вже зазначалося вище, відповідно до абз.5 ч.1 ст.50 Закону №1700-VII, Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з пп.4 п.3 розд.ІІІ Порядку №56, рішення про проведення перевірки приймається на визначених Законом підставах у випадку, якщо Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація повинна стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Положеннями п.4 розділу ІІІ Порядку №56 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі отримання Національним агентством відповідно до пп.4 п.3 цього розділу інформації про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство упродовж 15 робочих днів з дня отримання такої інформації вирішує питання щодо проведення повної перевірки декларації.

У разі прийняття на підставі пп.4 п.3 розділу ІІІ Порядку №56, рішення про проведення перевірки декларації повинно містити обґрунтування того, що:

1) отримана інформація стосується конкретного суб`єкта декларування та містить фактичні дані, що можуть бути перевірені;

2) необхідно провести повну перевірку конкретної декларації суб`єкта декларування;

3) відповідність дійсності відомостей, щодо недостовірності яких одержано інформацію, не встановлено раніше у передбаченому Законом порядку.

Окрім того, одночасно необхідно враховувати і той факт, що згідно приписів ч.1 ст.5 Закону №1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції є колегіальним органом, до складу якого входить 5 (п`ять) членів, які, в свою чергу, згідно ч.1 ст.8 Закону №1700-VII, засідають не менше одного разу на тиждень. При цьому, порядок денний засідань затверджується Національним агентством. Рішення ж Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу. Регламент Національного агентства, а також розподіл функціональних обов`язків між заступником Голови та членами Національного агентства за відповідними напрямами щодо виконання покладених на нього функцій затверджуються рішенням Національного агентства.

Аналогічні положення містяться і в «Регламенті НАЗК».

Так, як вже зазначалося вище, відповідно до п.2.1 розділу ІІ «Регламенту НАЗК» (затв. рішенням НАЗК №1 від 12.04.2016р.), Національне агентство є колегіальним органом, до складу якого входить п`ять членів. Національне агентство є правомочним з моменту призначення більше половини його загального кількісного складу. Принцип колегіальності у роботі Національного агентства полягає у спільному (колективному) обговоренні та прийнятті рішення з питання, яке винесено у встановленому порядку на засідання Національного агентства.

Крім того, як видно зі змісту п.7.1 Регламенту, основною формою роботи Національного агентства як колегіального органу є засідання, які проводяться щоп`ятниці (чергові засідання).

Таким чином, судами обох інстанцій встановлено, що відповідач, проаналізувавши інформацію, викладену у зверненні від 04.04.2018р. (вх. №ЗП-1103/18), діючи відповідно до Закону №1700-VII та Регламенту, на своєму черговому засіданні 27.04.2018р. (т.б. у п`ятницю) вирішив питання щодо проведення повної перевірки декларації.

Як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося вище, відповідачем 04.04.2018р. (вх. №ЗП-1103/18) була отримана інформація від суб`єкта звернення стосовно відображення можливих недостовірних відомостей при отриманні суб`єктом декларування та членом його сім`ї доходи у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданій ОСОБА_2 , заступником голови Чорноморської міської ради Одеської області, однак рішення про проведення повної перевірки декларації було прийнято 27.04.2018р. (т.б. на 16-й робочий день), тобто, як вважає позивач, поза межами визначеного п. 4 розділу ІІІ Порядку №56 15-денного строку.

Разом з тим, само по собі недодержання встановленого Порядком №56 15-денного строку вирішення питання щодо проведення повної перевірки декларації, в даному випадку, не може бути достатньою підставою для скасування спірного рішення про призначення такої перевірки, враховуючи наявність визначених Законом №1700-VII підстав для її проведення, в тому числі й того, що посаду, яку обіймає позивач віднесено до «Переліку посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків» (затв. рішенням НАЗК №2 від 17.06.2016р.), а відтак, з урахуванням вимог ст.50 Закону України «Про запобігання корупції», проведення повної перевірки декларації позивача взагалі фактично є обов`язковим.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов обгрунтованого висновку про те, що у відповідача (НАЗК) були наявні усі передбачені діючим законодавством підстави для прийняття на 16-й робочий день оскаржуваного рішення №815 від 27.04.2018р. про проведення повної перевірки декларації позивача за 2016 рік, яке, в свою чергу, жодних негативних наслідків для позивача фактично не створило та в подальшому, взагалі було реалізовано, про що свідчить рішення НАЗК №2180 від 28.09.2018 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що приймаючи спірне рішення №815 від 27.04.2018р., Національне агентство з питань запобігання корупції мало достатній обсяг визначених законодавством підстав для його прийняття, та діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України № 1700-VII, а тому, відповідно, будь-які підстави для його скасування на цей час відсутні.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20.06.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук