Справа № 804/3102/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3102/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року (суддя Кадникова Г.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь - рішень

в с т а н о в и В:

27.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:

-визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» у сумі 233792,80 грн.;

-визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір» у сумі 19482,74 грн.;

-визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №4, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170 грн. за платежем «Податок н доходи фізичних осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є податковим агентом відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зі змісту позовної заяви вбачається незгода позивача з діями банку щодо визначення прощеної на підставі Договору як додаткового блага. Таким чином, вимоги позивача повинні бути звернуті до банку, а Головне управління ДФС України у Дніпропетровській області діяло в межах наданих законом повноважень на підставі задекларованої банком інформації.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року по справі №804/3102/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що на думку позивача у 2016 році він не отримував в розумінні ПКУ будь які додаткові блага, за якими б виник обов`язок у останного із сплати податку на прибуток фізичних осіб та з оплати військового збору згідно вимог Податкового кодексу України. Незаконне застосування до правовідносин із позивачем з боку відповідача норм закону, призвело до незаконного винесення оскаржуємих податкових повідомлень-рішень та як наслідок порушення прав ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача проти апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір №014/3181/152919/82, за яким останнім надано позивачу кредит у доларах США.

19.07.2016 року припинено зобов`язання, визначене кредитним договором, і за рішенням кредитора позивачу прощено (анульовано) борг у сумі 1 039 768, 10 грн. у зв`язку зі зміною валюти у зобов`язанні.

Відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджено, що позивачем отримано дохід за ознакою доходу « 126» - додаткове благо в сумі 1 039 768,10 грн.

27.09.2017 по 29.09.2017 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 та 06.10.2017 року складено акт №14933/04-36-13-04/ про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с.10-18).

Вказаним актом встановлені порушення: п.176.1 ст. 176 ПКУ внаслідок неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік; абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 187034,24 грн.; п.16 підрозділу 10 розділу XX ПКУ у звязку з отриманним додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 15586,19 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 233792,80 грн. (а.с.21-22), податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 19482,74 грн. (а.с.19-20), податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб (а.с.23).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту)

платнику податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо сума перевищує 50% однієї мінімальної заробітньої плати (у розрахунку на рік), установленої на 1 січня звітного податкового року.

За встановлених у даній справі обставин анулювання (прощення) кредитором основної суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 1 039 768,10 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2016 рік.

Разом з тим, відповідно абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України передбачено обов`язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Вказане положення відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Законом України від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів" з 03 серпня 2014 року запроваджено військовий збір.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 ПК України (із змінами і доповненнями) за ставкою 1,5% від об`єкта оподаткування.

Відповідно до п.п.1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу 10 ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та у спосіб, визначений ст.176 ПК України для податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з п.п.1.2 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. розділу 10 ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 ПК України.

Пункт 163.1 ст. 163 ПК України передбачає, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. До складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді додаткового блага у межах, що оподатковується згідно з розд. 5 ПК України (п.п. 164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 ПК України).

Отже, дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага (суми заборгованості прощеної ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за його самостійним рішенням) включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Таким чином, у позивача відповідно до податкового законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, виник обов`язок відобразити у річній податковій декларації та самостійно сплатити з отриманого доходу податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що такий обов`язок позивач не виконав, зокрема, податкову декларацію про майновий стан і доходи до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за 2016 рік не подав, доходів за 2016 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2016 рік не сплатив, що є порушенням п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, в результаті чого йому донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 233792,80 грн.; військовий збір на суму 19482,74 грн.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність податковим органом факту порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства в частині декларування доходу у вигляді додаткового блага в сумі 1 039 768,10 грн. від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням та неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2016 рік, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.11.2017 року №, № та є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Ю.В. Дурасова