Справа № 607/11479/19
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 Справа №607/11479/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М., за участі секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Дубової М.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000772 від 23.04.2019 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за здійснення 18.04.2015 року об 11 год. 37 хв. зупинки автомобілем Інфініті, д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п. 8.4. Правил дорожнього руху (далі - ПДР)., яку вона отримала 02.05.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_3 зазначає, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення вона не вчиняла. Вказує, що 18.04.2019 року нею здійснено зупинку за адресою м.Тернопіль бульв. Шевченка, 29 в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонено» у відповідності до вимог законодавства у зв`язку із наступним. Зокрема, до дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено», який розміщене на бульв.Шевченка у м.Тернополі, прикріплена табличка до дорожнього знаку 7.18. «Крім інвалідів», яка обмежує дію знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та він не поширюється на осіб із обмеженими фізичними можливостями - інвалідів. Вважає, що у даному випадку дія даного знака не поширювалась на неї у зв`язку із тим, що вона є особою з інвалідністю (інвалідом II групи з дитинства) відповідно до посвідчення НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_3 , тому під час керування нею транспортним засобом Інфініті, д.н.з. НОМЕР_1 на неї, інваліда ІІ групи з дитинства власника відповідного транспортного засобу, не поширювалась дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонено», який розміщено на бульв. Шевченка в м. Тернополі.

Від відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні. У відзиві вказано, що відповідно до п.2.8 правил дорожнього руху водій з інвалідністю, що керує автомобілем, позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35-3.38, а також знака 3.34 за наявністю під ним таблички 7.18. Відповідно до п.6 Правил дорожнього руху табличка 7.18 «крім осіб з інвалідністю» означає що дія знаку не поширюється на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій із інвалідністю». Відповідно до п.30.9(ґ)ПДР значок «водій з інвалідністю» -квадрат жовтого кольору 150мм і чорним із стороною 150мм і чорним зображенням символу таблички 7.1.Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Тому інспектор з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, виявивши даний транспортний засіб, припаркований в зоні дії знаку 3.34 по вулиці Шевченка,29 та без розпізнавального знаку «водій з інвалідністю» 23.04.2019 року 11 год. 37 хв. діяв згідно чинного законодавства, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена) по вулиці Шевченка , 29 підтверджується фотоматеріалами.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Дубова М. А. у судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити у його задоволенні, з підстав, вказаних у відзиві.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000772 від 23.04.2019 року позивач ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Постанова отримана позивачем 02.05.2019 року.

Вказаною постановою констатовано, що ОСОБА_3 , на транспортному засобі Інфініті, д.н.з. НОМЕР_1 18.04.2015 року об 11 год. 37 хв. за адресою м.Тернопіль бульв.Шевченка, 29 здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п. 8.4. ПДР.

Про вчинення даного правопорушення інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції ТМР Мигдаль Б.І. складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 18.04.2019 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 279 КУпАП, ч.2-4 ст. 283 КУпАП, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа, а саме: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Всупереч вищезазначеним нормам, надане позивачем повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 18.04.2019 року не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, також, не вказані правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

При цьому, відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Як вбачається із матеріалів фото фіксації правопорушення, транспортний засоб Інфініті, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку за адресою м.Тернопіль бульв.Шевченка, 29 в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонено». Безпосередньо під дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» розміщена табличка до дорожнього знаку 7.18. «Крім осіб з інвалідністю».

Зображення транспортного засобу не було зроблено із протилежних ракурсів, а лише з однієї сторони, що не дає змоги однозначно встановити, що на даному транспортному засобі, зокрема, спереду даного автомобіля не було розміщено розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю».

Відповідно до п. 33.3 ПДР, не поширюється дія знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до п.30.9(ґ)ПДР значок «водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору 150мм і чорним із стороною 150мм і чорним зображенням символу таблички 7.1. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 є власником автомобіля Інфініті, д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю (інвалідом II групи з дитинства) відповідно до посвідчення НОМЕР_5 , виданого 24.02.2017 року.

Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Проте, п.2.1 ПДР України не передбачає обов`язку водія, який є особою з інвалідністю, встановлювати на механічних транспортних засобах, якими вони керують, однак зобов`язує мати документ, що підтверджує інвалідність водія.

Крім того, представник позивач вказала, що розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» знаходився у кабіні автомобіля та вона не встановила його на автомобілі, щоб не привертати уваги до її інвалідності, натомість її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, аналізуючи усі зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем не подано достатньо належних доказів про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи те, що судом встановлено, що докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови, а саме: у повідомленні про вчинення правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, зображення транспортного засобу не дають змоги однозначно встановити, що на даному транспортному засобі, зокрема, спереду даного автомобіля не було розміщено розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», позивач ОСОБА_3 дійсно є особою з інвалідністю, а відповідачем не подано жодного іншого доказу, який спростовував пояснення позивача та підтверджував факт вчинення нею зазначеного правопорушення, суд вважає, що постанова інспектора з паркування про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 гривень, винесена без об`єктивного дослідження усіх обставин справи, на підставі доказів які не доводять факту вчинення позивачем правопорушення, а тому слід скасувати спірну постанову.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись статтями 173-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульв. Шевченка, 1, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ №000772 від 23.04.2019 року та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000378 від 15 березня 2019 року, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 червня 2019 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай