Справа № 820/3681/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 червня 2019 р. рокуСправа № 820/3681/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Чалого І.С. , Присяжнюк О.В. ,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення № 1 від 19.04.2018 в частині основного платежу на суму 1924701,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 481175,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкові-повідомлення рішення від 19.04.2018 № 1, № 1, № 1.

В задоволенні позовних вимог про скасування податкового-повідомлення рішення № 1 від 19.04.2018 в частині основного платежу на суму 1383,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 346,00 грн та про скасування податкового-повідомлення рішення № 1 від 19.04.2018 відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРФЕУС» у розмірі 48252,11 (сорок вісім тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 11 копійок).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, яку постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019р. було залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018р. без змін.

07.06.2018 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" про ухвалення додаткового рішення по справі №820/3681/18, оскільки судом не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

У відповідності до ст. 252, 311 КАС України заяву розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

За приписами п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Таким чином, на підтвердження судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення; про відрядження).

При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 16, 54,57 КАС України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалась позивачу Адвокатським бюро «Віталія Гордейчука» відповідно до договору від 26.04.2018 (т.7, а.с.196).

Надання професійної правничої допомоги за цим Договором здійснюється Адвокатським бюро в особі адвоката Гордейчука В.В. (Свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №2007 від 13.07.2016р.) та помічником адвоката Загорулько Ольгою Миколаївною.

За виконання доручення «Замовник» зобов`язаний здійснити оплату «Виконавцю» з розрахунку 1250,00 гривень за 1 годину відповідно до акту наданих послуг з надання професійної правової допомоги.

Розрахунки за цім Договором здійснюються в безготівковій формі.

На підтвердження виконання зазначеної угоди, позивачем додано Акт наданих юридичних послуг №3 від 20.05.2019 року, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Віталія Гордейчука» надало послуги на загальну суму 33750,00 грн. за 27 годин, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи в Другому апеляційному адміністративному суді 1 година;

- написання та подання відзиву на апеляційну скаргу 20 годин;

- надання консультацій клієнту з питань оподаткування та захисту підприємства при проведенні обшуку - 6 годин.

Відповідно до платіжного доручення №1581 від 23.05.2019 року, позивач сплатив на користь адвокатського бюро 33750,00 грн., призначення платежу: «Сплата за забезпечення участі адвоката при розгляді справи №820/3681/18 у ХОАС зг. рах.№3 від 20.05.2019р. Без ПДВ.»

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить з реальності вказаних витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність), а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі «East/West Allianse Limited», суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Дослідивши зміст договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.04.2018, на підставі якого, за твердженням позивача, здійснювалося представництво інтересів ТОВ «Орфеус» в суді при розгляді справи № 820/3681/18, колегія суддів зауважує на те, що знеособлений характер договору (без прив`язки до розгляду справи № 820/3681/18) та загальний спектр повноважень Бюро на здійснення представництва інтересів в суді та інших органах при розгляді правових питань, відсутність детального опису послуг, які повинні надаватися в межах їх виконання, уповноважують Бюро не тільки на надання правової допомоги, пов`язаної з розглядом справи №820/3681/18 в Другому апеляційному адміністративному суді, а й на надання інших послуг правового характеру.

Враховуючи вказану обставину, документи, які складалися на виконання вищезазначеного договору, повинні були деталізувати кожну окремо надану в межах договору послугу та максимально повно містити інформацію щодо неї.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, зміст документів, які були надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, не дозволяють дійти висновку про належність здійснених витрат в межах виконання договору про надання правової (правничої) допомоги до судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді саме справи № 820/3681/18.

Зокрема, відсутність в акті наданих послуг посилання на те, що 6 годин часу було витрачено на надання консультацій клієнту з питань оподаткування та захисту підприємства при проведенні обшуку саме по справі № 820/3681/18, унеможливлює віднесення їх до витрат на правову допомогу через непов`язаність їх з розглядом адміністративної справи №820/3681/18.

Також колегія суддів зауважує, що час, який був витрачений адвокатом на написання та подання відзиву на апеляційну скаргу по справі №820/3681/18 (20 годин), вочевидь не відповідає складності спору та змістовності відзиву. Відзив на апеляційну скаргу не містить посилань на значну кількість нормативно - правових актів. Крім того вказаний відзив є аналогічним за змістом позову та повністю копіює його, а на підготовку позову (відповідно до акту наданих послуг №1 від 31.05.2018р., Т.7 а.с.149) адвокатом витрачено 3 години.

Крім того, судова колегія зауважує, що не відповідає дійсності та спростовується заявою вх.№15398 від 02.05.2019р. (Т.8 а.с. 81) час, який був вказаний адвокатом в Акті наданих юридичних послуг №3 від 20.05.2019 р. та розрахунку як витрачений на ознайомлення з матеріалами судової справи №820/3681/18. Так, у розрахунку адвокатом зазначено: 1 година, тоді як у заяві зафіксовано час ознайомлення з матеріалами справи: 15 хвилин (початок - 17:10, закінчення - 17:25).

Таким чином, зазначені обставини ставлять під сумнів відомості, наведені у рахунку, щодо фактичних витрат часу, витраченого представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи в Другому апеляційному адміністративному суді; написання та подання відзиву на апеляційну скаргу; надання консультацій клієнту з питань оподаткування та захисту підприємства при проведенні обшуку - в загальній кількості 27 годин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У зв`язку з цим колегією суддів проаналізовані відомості, вказані адвокатом в акті наданих послуг, за результатами аналізу якого встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та об`ємом наданих адвокатом послуг.

Таким чином, вимоги по відшкодуванню судових витрат підлягають частковому задоволенню саме у розмірі 4062,50 грн.: за написання та подання відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 3750,00 грн. (3 години роботи адвоката) та за ознайомлення з матеріалами справи в Другому апеляційному адміністративному суді в розмірі 312грн.50коп. (15 хв. роботи адвоката).

Щодо віднесення до витрат на правову допомогу 6 годин часу, які було витрачено на надання консультацій клієнту з питань оподаткування та захисту підприємства при проведенні обшуку, судова колегія зазначає, що вказані послуги не пов`язані з розглядом адміністративної справи №820/3681/18, а тому в задоволенні заяви по відшкодуванню судових витрат в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 252, 311, 322, 325, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" () витрати на правничу допомогу в розмірі 4 062 (чотири тисячі шістдесят дві) грн. 50 коп.

В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРФЕУС" про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Присяжнюк О.В.