Справа № 160/5733/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 червня 2019 року Справа № 160/5733/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова Олена Михайлівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану як представником позивачів ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися, подана як представником позивачів ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, періоду навчання згідно диплому, заробітної плати для обчислення пенсії, з підвищенням розміру пенсії відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗАКОНУ України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати звернення - 11.12.2018 р.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2 з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, періоду навчання згідно диплому, заробітної плати для обчислення пенсії, з підвищенням розміру пенсії відповідно до ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати звернення - 11.12.2018 р.

Відповідно до ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Всебічно і повно дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви особі, яка її подала, на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України, з урахуванням наступного.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.2 ст.16 Кодексу адміністративного судочинства України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Частиною 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь ( ч. 2 ст. 43 КАС України).

Згідно з ч.1, ч.2 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Статтею 60 КАС України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суду шляхом подання письмової заяви. У разі припинення повноважень представника на здійснення представництва особи у справі він не може бути у цій самій справі представником іншої сторони, третьої особи на іншій стороні або третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та відмови представника від наданих йому повноважень визначаються Цивільним кодексом України.

Як слідує з позовної заяви, вона підписана від імені ОСОБА_1 (Позивач 1) та ОСОБА_2 (Позивач 2) - ОСОБА_3 на підставі довіреності, виданої 29.10.2018р. у м. Тель-Авів, Ізраїль.

В означеній довіреності вказано, що вона видана від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі закордонного паспорту громадянина України НОМЕР_1 , орган, що видав - 0800, від 20.06.1997 року, та від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі закордонного паспорту громадянина України НОМЕР_2 , орган, що видав - 0800, від 20.06.1997 року, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , на представництво їх інтересів, зокрема, ОСОБА_3 .

В матеріалах позовної заяви наявні копії закордонних паспортів громадян України ОСОБА_1 НОМЕР_1, орган, що видав - 0800, від 20.06.1997 року, та ОСОБА_2 НОМЕР_2, орган, що видав - 0800, від 20.06.1997 року, в яких зазначено, що строк дії цих паспортів - до 20.06.2007 року.

Таким чином, на момент підписання довіреності, виданої 29.10.2018р. у м. Тель-Авів, Ізраїль, та на момент звернення до суду термін дії закордонних паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплинув.

Докази або інші данні про продовження терміну дії паспортів в матеріалах позовної заяви відсутні.

Крім того, суд зазначає, що 14 липня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України».

Зазначеним Законом, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згадані зміни, що набули чинності 01 жовтня 2016 року, передбачають, серед іншого, скасування можливості продовження терміну дії паспортів громадянина України для виїзду за кордон.

Тобто, на момент видачі довіреності 29 жовтня 2018 року термін дії паспорту ОСОБА_1 , виданого 20.06.1997 року, та паспорту ОСОБА_2 , виданого 20.06.1997 року, сплинув, та продовження їх дії після 01.10.2016 року не передбачено законом взагалі.

Оскільки на момент підписання довіреності та на момент звернення до суду термін дії закордонних паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплинув, суд доходить висновку, що у представника ОСОБА_3 відсутні повноваження на право подання та підписання цього позову, оскільки ці повноваження не підтвердженні належним документом.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч.6 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

За наведених обставин, позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подана як представником позивачів ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи те, що вказана позовна заява надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду шляхом поштового зв`язку, адреса відправника на конверті: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , копія ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї документами буде направлена судом за вищевказаною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-161, 169, 248, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану як представником позивачів ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова