Справа № 200/766/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №200/766/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (повний текст складено 03 квітня 2019 року) у справі № 200/766/19-а (суддя І інстанції - Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України по відмові здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період, починаючи з 01 січня 2018 року, та поновити порушені права шляхом скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України № 58 від 12 вересня 2018 року про перерахування довічного грошового утримання на підставі наданої довідки апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2018 року за № 3.5-13/163/18, починаючи з 01 серпня 2018 року і покласти обов`язок на Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) прийняти нове рішення, яким здійснити за період, починаючи з 01 січня 2018 року по довічно або до наступного перерахування, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від грошової винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, без обмеження розміру довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу у відставку у відповідності до довідки, наданої апеляційним судом Донецької області від 08 серпня 2018 року за № 3.5-13/163/18 року та зобов`язати Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України згідно перерахунку виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді , починаючи з 01 січня 2018 року по довічно або до наступного перерахування - судді у відставці ОСОБА_1 , зареєстрованій АДРЕСА_1 , тимчасово переселеної особи, наразі мешкає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 200/766/19-а позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 1 січня 2018 року по 31 липня 2018 року. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27 а ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2018 №35-13/163/18, з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції в мотивувальній частині допущено описку у зазначені позивача та відповідача. Крім того, суд безпідставно не встановив судовий контроль за виконанням рішення.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 200/766/19-а - повернуто скаржнику.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

08 серпня 2018 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області позивачу була надана довідка №3.5-13/163/18 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої заробітна плата, що застосовується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 31011,20 грн.

04 вересня 2018 року позивач звернулась до Маріупольського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про проведення перерахунку призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви додано довідку про заробітну плату.

14 жовтня 2018 року, на звернення позивача про перерахунок призначеного їй довічного грошового утримання судді у відставці, надано відповідь №1053/з-01-01-08 в якій зазначено про безпідставність проведення перерахунку за період з 01 січня 2018 по 30 липня 2018, оскільки Закон №2415 набрав чинності з 22 липня 2018.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 №2453-VIII у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Спірним є питання не здійснення перерахунку за період з 1 січня 2018 року по 1 серпня 2018 року.

Судом встановлено, що 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач не вірно тлумачить норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Згідно довідки Апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2018 №3.5-13/163/18 заробітна плата, що застосовується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 31011,20 грн., в тому числі оклад - 19382,00 грн., надбавка за вислугу років - 11629,20 грн.

Апеляційний суд Донецької області складаючи відповідну довідку та визначаючи розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходило із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01 січня 2018, діяв всупереч чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з метою відновлення порушених права ОСОБА_1 , дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90%, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області від 08 серпня 2018 №3.5-13/163/18, з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Судом першої інстанції враховано лист Міністерства соціальної політики України від 04 лютого 2019 року № 2230/1/2-19/54 "Про перерахунок щомісячного довічного утримання суддів", в якому вказано забезпечити врахування в роботі територіальних органів Пенсійного фонду України інформації щодо перерахування щомісячного довічного грошового утримання суддів з 01 січня 2018 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн. Тобто, вказано проводити перерахунок з січня 2018 року та забезпечити фактичну виплату з січня 2018 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання без обмеження максимальним розміром, судом першої інстанції зазначено наступне.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судом встановлено, що відповідачем не було здійснено перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці позивача за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, а тому і не обмежено вказані виплати максимальним розміром.

В матеріалах справи відсутні докази того, що розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці позивача після проведеного перерахунку буде обмежений та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір вказаних виплат.

Отже, позовні вимоги в частині виплати пенсії без обмеження її граничного розміру звернені на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання без обмеження максимальним розміром.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про припинення виплати пенсії задоволенню не підлягають, оскільки таке рішення відповідачем не приймалось.

Разом з цим, згідно положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що для повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог, а саме: визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 1 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то судом першої інстанції зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постановиу справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що вирішення питання щодо виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні передбачено статтею 253 КАС України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 200/766/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 200/766/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко