Справа № 243/4504/19
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/74/2019
Справа № 243/4504/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, інспектора поліції СРПП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Марченко Євгена Михайловича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, інспектора поліції СРПП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Марченко Євгена Михайловича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.04.2019 р., приблизно о 10.00 год., він, рухаючись на автомобілі Мерседес Віто номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений поліцейським СРППС Слов`янскього ВПГУНП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції Марченко Євгеном Михайловичем. ОСОБА_1 уточнив у поліцейського причину зупинки, оскільки жодних вимог правил дорожнього руху не порушував. Поліцейський відповів, що причиною зупинки є начебто рух без включеного світла фар, він з цим не погодився та сказав, що рухався виключно з урахуванням всіх норм закону та запропонував поліцейському надати докази щодо його начебто правопорушення. Поліцейський доказів не надав та запропонував пройти з ним до його робочого місця для обговорення цього питання, на що він відповів відмовою. Тоді витребував у нього посвідчення водія та документ щодо державної реєстрацій автомобіля. На заперечення ОСОБА_1 , що такі вимоги не відповідають нормам закону, інспектор сказав, що якщо він покаже йому ці документи, то поїде далі без перешкод. Не маючи правового фаху, та не маючи багато часу на суперечки з інспектором він зазначаючи, що ця вимога не є законної все ж таки надав інспектору документи , що він витребував. Подивившись на документи інспектор сказав, щоб він надав йому проліс обов`язкового страхування для перевірки. На що він обурився та відповів відмовою, зазначаючи що інспектор повторно порушую норми закону вимагаючи документи без відповідних підстав. На що інспектор сказав, що він буде складати відносно нього постанову щодо ненадання документів та пішов до свого робочого місця.

Через деякий час , не маючи уяви , що надалі робити він пішов до поліцейського на його робоче місце ( через дорогу, в кабінет) та запитав що він робить, у відповідь почув, що він складає відносно позивача постанову про те, що йому не було надано поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на питання чому він це робить без присутності позивача, поліцейський відповів, що надворі погана погода і він боїться що постанова буде пошкоджена. Потім він підійшов до нього та сказав щоб розписався про отримання постанови. На питання , коли він може скористатися своїми правами, зокрема правом на правову допомогу, поліцейський відповів, що це треба було робити раніше. Додав, що він намагався зазначити в постанові, що інспектор права не роз`яснив, але інспектор заборонив це писати.

Вважає, що дії поліцейського не тільки суперечать нормам діючого законодавства, а й грубо порушують права ОСОБА_1 , а також в діях поліцейського є перевищення його повноважень.

Звернув на те, що в постанові не зазначено, що до неї додаються будь які докази, а тільки позначені намагання позивача написати про те, що йому не роз`яснено права. Окрім того, з викладених позивачем обставин вбачається що інспектор складав постанову відносно ОСОБА_1 не в його присутності, не надав жодної можливості щодо користування правами, зокрема і правом на правову допомогу, а також заперечив щодо надання пояснень.

У зв`язку із викладеним, просить суд, визнати протиправними дії поліцейського СРППС Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції Марченко Є.М., що полягали у винесенні постанови серії ДПО18 №470738 від 14.04.2019 року. Скасувати постанову серії ДПО18 №470738 від 14.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення. Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Перепічка О.І., який діє на підставі Договору №12 про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2019 року, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні адміністративного позову наполягав.

Представник Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач інспектор поліції СРПП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Марченко Євгена Михайловича, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відтак, відповідно до вимог ч. 3ст.205, ч.3 ст.194 КАС України неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що справу слід слухати у відсутності суб`єкта владних повноважень на підставі наявних доказів, що відповідатиме вимогам ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 14.04.2019 року поліцейським СРППС Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції Марченко Є.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №470738.

За змістом даної постанови, 14.04.2019 року о 10-40 год., на 671 км. автодороги М-ОЗ Київ - Довжанський, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mersedes з номерним знаком НОМЕР_1 не ввімкнув фари ближнього світла поза населеним пунктом, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.8, 2.4а ПДР України, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст126 КУпАП.

Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.6).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1ПДРУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4ПДРУкраїни, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до вимог ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, якийза законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи висловлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із постанови серії ДПО18 № 470738 від 14.04.2019 року, 14.04.2019 року о 10-40 год., на 671 км. автодороги М-ОЗ Київ - Довжанський, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mersedes з номерним знаком НОМЕР_1 не ввімкнув фари ближнього світла поза населеним пунктом, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.8, 2.4а ПДР України, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст126 КУпАП.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо, зокрема, існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Згідно п.21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.8 ПДР України - керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Таким чином, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем п.9.8 ПДР України, оскільки у постанові серії ДПО18 № 470738 від 14.04.2019 року, яка складена відносно ОСОБА_1 , вказано лише, що він скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність лише за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії ДОП18 №470738, яка винесена 14.04.2019 року поліцейським СРППС Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції Марченко Є.М. , про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 6-9, 20, 72-77, 90, 242-247 КАС України, ст. ст. 126, 245, 247, 251, 254, 280, 288, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, інспектора поліції СРПП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Марченко Євгена Михайловича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДОП18 №470738, яка винесена 14.04.2019 року поліцейським СРППС Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції Марченко Є.М., про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складено 20 червня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Р.В. Кузнецов