Справа № 523/5685/19
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/5685/19
Провадження №2-а/523/131/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Миргородського Сергія Петровича, інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Пересунько Сергія Олеговича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову серії БР№022519 від 15.05.2018р. та постанову серії АР №515189 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 та частиною другою статті 122 КУпАП.

На думку позивача постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності були ухвалені інспекторами з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що вона 15.05.2018р. керувала транспортним засобом марки БМВ, р/ НОМЕР_1 по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі де і була зупинена інспекторами , які не представившись, не зазначивши причини зупинки, попросили надати документи на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вона виконала вимогу поліцейського та надала документи на авто. Після чого, інспектор відійшов до патрульного автомобіля. Вона прослідувала за інспектором для надання посвідчення водія, на що їй пояснили, що посвідчення не потрібно, так як ними складаються дві постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності. Факт пред`явлення посвідчення водія інспекторам позивач зафіксувала на камеру телефону. Після інспектори повернули їй документи та вона поїхала. Позивач зазначає, що їй не вручались постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності. На думку позивача розгляд адміністративної справи відбувся з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення та доказів її провини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Інспектори патрульної поліції в судове засідання не з`явилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Неявка сторін на перешкоджає розгляду справи.

Представник Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився направив до суду клопотання в якому посилаючись на пропущення позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом просить залишити заяву без розгляду.

Ухвалою судді від 16.04.2019р. провадження у даній справі відкрито з призначенням розгляду справи. Одночасно судом було вирішено питання про поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду з позовом.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Миргородскьий С.П. 15.05.2018р. на вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, склав відносно позивача постанову серії АР №515189 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП та застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Підставою притягнення до адмінвідповідальності інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 15.05.2018р. керуючи автомобілем марки БМВ, р/н НОМЕР_2 , рухалась по смузі реверсивного руху при вимкненому сигналі реверсивного світлофору, чим порушила п.8.7.4 ПДР України.

Одночасно, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Пересунько С.О. 15.05.2018р. на вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, склав відносно позивача постанову серії БР №022519 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП та застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без посвідчення водія , чим порушила п.п.2.1.а ПДР України.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно до підпункту 2.1а. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами підпункту 8.7.4. ПДР для регулювання руху транспортних засобів на вулицях, дорогах або по смугах проїзної частини, напрямок руху на яких може змінюватися на протилежний, застосовуються реверсивні світлофори з червоним X-подібним сигналом і зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. Ці сигнали забороняють або дозволяють рух по смузі, над якою вони розташовані.

Основні сигнали реверсивного світлофора можуть бути доповнені жовтим сигналом у вигляді стрілки, нахиленої по діагоналі вниз праворуч, увімкнення якого забороняє рух по смузі, позначеній з обох боків дорожньою розміткою 1.9, і інформує про зміну сигналу реверсивного світлофора та необхідність перестроювання на смугу руху праворуч.

При вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в`їзд на цю смугу заборонено.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини другої статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З боку відповідачів суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на доведеність виявленого порушення інспекторами з боку ОСОБА_1 , як виїзд на смугу реверсивного руху при вимкненому світлофорі, так і відсутність у неї посвідчення водія категорії «В».

Навпаки оглянутий судом відеозапис, наданий з боку позивача, вказує на те, що ОСОБА_1 представила інспекторам посвідчення водія, втім з незрозумілих підстав інспекторами таке було проігноровано та складено постанову.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 33 КУпАП , при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідають вимогам статей 283,284 КУпАП, так як не містять інформації про будь-яку фіксацію виявлених правопорушень.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП є не доведеним.

З огляду на викладене, оскаржувані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягають скасуванню, як протиправні із закриттям справ про адміністративне правопорушення.

Щодо письмових посилань представника відповідача про пропущення ОСОБА_1 строку на звернення до суду, то такі слід відхилити, так як надані докази вказають на направлення постанов на адресу правопорушника, втім не підтверджують факту їх отримання ОСОБА_1 .

Керуючись ст.286 КАС України, ст.ст.256,268,288, 293 КУпАП, -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №515189 від 15 травня 2018р., якою була притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №022519 від 15 травня 2018р., якою була притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати, закривши справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 червня 2019р.

Суддя