Справа № 440/1329/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1329/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Глобинської міської ради /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ";

- зобов`язання Глобинської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 /а.с.6-9/.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 березня 2019 року він звернувся до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ). Рішенням сорок шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року у задоволенні заяви йому відмовлено на тій підставі, що обрана ним земельна ділянка обтяжена правом постійного користування іншої особи (державний акт ПЛ-84 від 04 липня 1996 року). З таким рішенням Глобинської міської ради не погоджується та вважає таким, що винесене не у відповідності до вимог частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 38-39/ зазначив, що у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відмовлено на тій підставі, що зазначена земельна ділянка обтяжена правом постійного користування іншої особи згідно з державним актом ПЛ-84 від 04 липня 1996 року). Наявність вказаного обтяження підтверджується актом приймання-передачі від 06 червня 2018 року, затвердженим рішенням тридцять шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №493 від 20 червня 2018 року, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 квітня 2018 року. Оскільки законодавством не передбачено припинення права постійного користування внаслідок смерті фізичної особи, якій воно надано, підстави для надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відсутні.

За відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та у межах строку, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Позивач у судове засідання не з`явився та свого уповноваженого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання.

Від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 згаданого Кодексу передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом першим частини третьої цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що позивач не з`явився та свого уповноваженого представника до суду не направив та про причини неявки не повідомив, а представник відповідача заявив клопотання про проведення судового засідання без його участі, суд визнав за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання та у судове засідання не з`явилися, суд за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта визнав за можливе проводити судове засідання у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

02 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) за межами населеного пункту с. Бориси (вх. №25-1/05-04/3068) /а.с.40/.

До вказаної заяви ОСОБА_1 додано копії паспорта, ідентифікаційного номера, а також графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 40-41/.

Рішенням сорок шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено на тій підставі, що обрана ним земельна ділянка обтяжена правом постійного користування іншої особи (державний акт ПЛ-84 від 04 липня 1996 року) /а.с. 42/.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до частин першої, другої та пункту "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 вказаного Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Отже, громадянин, який бажає отримати у власність земельну ділянку, подає клопотання, до якого додає графічні матеріали, на яких зазначає бажане місце розташування земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, звертаючись до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 за межами населеного пункту (с. Бориси), приєднав до неї графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорта та ідентифікаційного номера /а.с. 40-41/.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаною нормою передбачено два варіанти поведінки державного органу за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: 1) надати дозвіл або 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

При цьому підставами відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведений у частині сьомій статті 118 ЗК України перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширенню не підлягає. При цьому суд зауважує, що подання заявником неповного пакету документів також не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Судом встановлено, що оспорюване рішення не містить вказівки на те, що земельна ділянка не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, жодна з визначених частиною сьомою статті 118 ЗК України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у рішенні сорок шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року не зазначена.

Натомість, у тексті цього рішення вказано, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є обтяження земельної ділянки правом постійного користування іншої особи, що підтверджується державним актом ПЛ-84 від 04 липня 1996 року /а.с. 42/.

Надаючи оцінку наведеному мотиву відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд виходить з наступного.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №3972-СГ від 04 червня 2018 року та рішення тридцять шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №493 від 20 червня 2018 року земельні ділянки, в тому числі і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, передано з державної власності в комунальну власність Глобинської міської територіальної громади в особі Глобинської міської ради згідно з актом приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 06 червня 2018 року/а.с.43-48/.

Отже, органом, уповноваженим передавати земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 у власність громадян та юридичних осіб, є орган місцевого самоврядування, а саме: Глобинська міська рада.

На підставі рішення восьмої сесії 22 скликання Глобинської районної ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області від 12 березня 1996 року ОСОБА_2 надано у постійне користування земельну ділянку площею 15,20 га, яка розташована на території Борисівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, про що зроблений відповідний запис у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №111 (державний акт на право постійного користування землею ПЛ-84 від 04 липня 1996 року) /а.с.49/.

Наявність у ОСОБА_2 права постійного користування земельною ділянкою площею 15,20 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 01 квітня 2019 року та Інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно №165874675 від 08 травня 2019 року /а.с.50, 58-59/.

Відповідно до частини першої статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Доказів того, що право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 припинено у порядку, визначеному законом, матеріали справи не містять.

Згідно з частиною п`ятою статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Аналіз наведеної норми та норми частини сьомої статті 118 ЗК України дозволяє дійти висновку, що перебування земельної ділянки у власності чи користуванні іншої особи може бути підставою для відмови у наданні земельної ділянки у власність та не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, адже надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є лише першою стадією земельно-правової процедури отримання земельної ділянки у власність. У практиці застосування норм статті 118 ЗК України (постанови від 10 грудня 2013 року у справі № 21-358а13, від 07 червня 2016 року у справі №820/3507/15, від 27 березня 2018 року у справі №463/3375/15-а та від 05 березня 2019 року у справі № 806/602/18) Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що право на розроблення проекту землеустрою мають всі учасники земельних відносин та що на стадії надання дозволу на розроблення проекту землеустрою питання передачі земельної ділянки у власність не вирішується, а відтак відмова державного органу або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, не передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, є неправомірною.

Враховуючи, що оспорюваним рішенням відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстави, яка не передбачена частиною сьомою статті 118 ЗК України, суд доходить висновку, що рішення сорок шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ", не відповідає критеріям правомірності, зазначеним у частині другій статті 2 КАС України, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Зважаючи на дискреційні повноваження відповідача, суд погоджується із обраним позивачем способом захисту свого права та вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки спірних питань, наданих в цьому судовому рішенні.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 08 квітня 2019 року.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Глобинської міської ради (вул. Центральна, буд. 285, м.Глобине, Полтавська область, 39000, ідентифікаційний код 22547673) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії першого скликання Глобинської міської ради №375 від 28 березня 2019 року "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 ".

Зобов`язати Глобинську міську раду (вул. Центральна, буд. 285, м.Глобине, Полтавська область, 39000, ідентифікаційний код 22547673) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки спірних питань, наданих в судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глобинської міської ради (вул. Центральна, буд. 285, м.Глобине, Полтавська область, 39000, ідентифікаційний код 22547673) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк