Справа № 640/7652/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7652/19 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Мороз С. С., представників відповідача Молчанової Н. К., Пажитнової Т. П., третіх осіб ОСОБА_6., ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (станом на дату розгляду справи судом апеляційної інстанції) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, Департаменту політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України про визнання незаконними дій Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України в особі директора Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом ОСОБА_4 по внесенню до доповідної записки на ім`я в. о. голови ДФС України ОСОБА_5 від 18.04.2019 р. № 524/99-99-04-18 недостовірної інформації щодо законодавчого врегулювання діяльності відділу кадрового забезпечення організаційно-контрольного управління Головного управління внутрішньої безпеки, щодо дублювання відділом кадрового забезпечення організаційно-контрольного управління Головного управління внутрішньої безпеки функцій, які покладені на Департамент кадрової політики та роботи з персоналом, та щодо випадків ненадання інформації щодо осіб, які працюють або працювали у підрозділах внутрішньої безпеки ДФС; визнання протиправним та скасування наказу в. о. Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 від 19 квітня 2019 року № 312 «Про внесення змін до наказу ДФС від 30.12.2015 р. № 1022».

Також позивач звернулася із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу в. о. голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 від 19 квітня 2019 року № 312 «Про внесення змін до наказу ДФС від 30.12.2015 р. № 1022».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що інститут забезпечення позову створений для надання особі тимчасового захисту, аби не допустити незворотності певних наслідків.

Натомість, на думку апелянта, судом першої інстанції не було досліджено питання співмірності вжитих заходів з наслідками для позивача, що можуть настати у випадку їх невжиття.

Апелянт наголошує, що оскаржуваним наказом, фактично, ліквідовано відділ кадрового забезпечення ГУВБ, відтак скасування оскаржуваного наказу в подальшому до відновлення прав позивача, посаду якого буде скорочено, не призведе.

Між тим, зупинення дії наказу, яким ініційовано створення нових правовідносин, призведе до сталості існуючого трудового середовища позивача до вирішення спору по суті.

Окремо апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону у вигляді розгляду питання без виклику позивача за умови констатації недостатності доказів та його пояснень в якості підстави для відмови у задоволенні заяви в подальшому.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 18.06.2019 р. за вх. № 22112, в якому відповідач зауважує, що виклик в засідання позивача є правом, а не обов`язком суду. Також відповідач вказує, що доводи апеляційної скарги є фактичним відображенням змісту позовної заяви.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ініційовано оскарження спірного наказу в якості способу захисту свого трудового та, відповідно, майного права.

Так, зокрема, вказаним наказом ліквідовано відділ кадрового забезпечення (5 шт. од.) організаційно-контрольного управління Головного управління внутрішньої безпеки та утворено за рахунок вивільненої чисельності в Департаменті кадрової політики та роботи з персоналом відділ кадрового забезпечення Головного управління внутрішньої безпеки (5 шт. одиниць).

Пунктом шостим спірного наказу Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом (Пажитнова Т.) доручено здійснити комплекс заходів щодо призначення, переведення працівників ДФС згідно з чинним законодавством України відповідно до змін, проведених в організаційній структурі та штатному розписі апарату ДФС України (а. с. 92).

Вказаними обставинами підтверджується намір ліквідації структурної одиниці, в якій працює позивач згідно довідки від 02.05.2019 р. № 64/99-99-22-01-03-39 (а. с. 194).

Встановлені обставини є достатніми для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову чи відмови у їх вжитті.

Колегією суддів встановлено, що наказом, про зупинення дії якого просить позивач, ліквідовано відділ, в якому остання працює.

Задоволення позовних вимог у вигляді скасування наказу № 312 від 19.04.2019 р. призведе до відновлення роботи відділу, однак до автоматичного поновлення позивача на посаді у випадку реалізації спірного наказу в умовах заявленого позову (а. с. 15) не призведе.

При цьому, колегія суддів звертає особливу увагу на ту обставину, що інститут забезпечення позову спрямований не тільки на забезпечення поновлення порушених прав, а і (за можливості) на недопущення такого порушення.

Подана позивачем заява є достатньо обґрунтованою можливістю звільнення заявника в умовах ліквідації відділу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.06.2019 р. представники відповідача зазначили, що кількість вакансій внаслідок прийняття оскаржуваного наказу є достатньою для забезпечення посадою позивача, однак доказів своїм твердженням не надали, з огляду на що колегія суддів позбавлена можливості дослідити вказане питання.

Крім того, суд апеляційної інстанції зважає також на ту обставину, що вжиті заходи не будуть засобом до продовження чи створення трудових правовідносин, оскількі останні на момент розгляду такої заяви не є припиненими.

Відтак зберегти існуючий стан речей до вирішення спору є, на думку колегії суддів, доцільним та достатньо співмірним із завданням адміністративного судочинства, на досягнення якого спрямоване таке судочинство у кінцевому результаті.

З огляду на наведене, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта щодо наявності в межах вирішення питання про забезпечення позову підстав для висновку про ускладненість повернення статусу позивача за умови задоволення її позовних вимог у попередній стан.

Відтак колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги з наведених апелянтом підстав.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 248 КАС України ухвала, що викладається окремим документом, складається з, в тому числі, мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Натомість, як справедливо зауважив представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.06.2019 р., судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам заявника та не зазначено, чому судом першої інстанції не прийнято до уваги той чи інший аргумент.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з недостатнім обґрунтуванням підстав відхилення доводів заявника, в той час як суд апеляційної інстанції знайшов такі доводи достатньо аргументованими, а тому наявні підстави для її скасування.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Згідно ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. ст. 150, 156, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію наказу виконуючого обов`язки голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича від 19 квітня 2019 року № 312 «Про внесення змін до наказу ДФС від 30.12.2015 р. № 1022».

Стягувач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Боржник: Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, 8).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 20.06.2019 р.)