Справа № 826/8773/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 червня 2019 року № 826/8773/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор

Плюс"

1. Першого Приморського відділу державної виконавчої служби

Одеського приміського управління юстиції

2. Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький

Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

третя особа ОСОБА_1

про звільнення з під арешту,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського приміського управління юстиції (надалі - відповідач-1), Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровського міського управління юстиції (надалі - відповідач-2), третя особа: Чернишов Сергій Сергійович, в якому просить суд:

- звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м . Кіровоград , вул . Ленінградська , 36 , на яке накладено арешт постановою відповідача-1 від 22.05.2012 ВП №21880783 та постановою відповідача-2 №б/н від 20.03.2012.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У зв`язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою від 25.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

Судом замінено відповідача-2 на Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не прибули, про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертались.

Представник відповідача-1 також в судові засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судових засідань. В той же час через відділ документального обігу та контролю (канцелярію) суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення, в яких останній повідомив суд про те, що матеріали виконавчого провадження №21880783 знищені за строком зберігання.

За таких обставин справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2007 ОСОБА_1 (далі - позичальник) уклав з Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір № 030/09.07/88-374КЛ.

В забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.09.2007 між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, обтяження, згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

Зокрема, 28.11.2012 між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке, в свою чергу, виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» і позивачем укладено договір факторингу №15, згідно якого банк відступив позивачу права вимоги за зобов`язаннями, в тому числі, ОСОБА_1 за кредитним договором (а.с.20 том 1).

Одночасно, 28.11.2012 між банком та позивачем укладений договір про відступлення права за іпотечними договорами.

Разом із цим, як зазначив позивач, 25.05.2016 звертаючись до нотаріуса, йому стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 27.09.2007 накладено арешти: постановою відповідача-1 від 22.05.2012 ВП №21880783 та постановою відповідача-2 №б/н від 20.03.2012.

В обґрунтування порушеного права представник позивача зазначає, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» має бажання скористатись своїм правом на задоволення майнових вимог за рахунок предмета застави, однак реалізація такого права фактично не є можливою внаслідок існування арешту на нерухоме майно, що накладений зазначеними вище постановами.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України).

Крім того, положенням ст.1 Закону України «Про заставу», визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 16 Закону України «Про заставу», визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, право на заставне майно, щодо якого накладено арешт та заборона його відчуження, у позивача виникло на підставі Кредитного договору від 27.09.2007, Іпотечного договору від 27.09.2007, з урахуванням Договору факторингу № 15 від 28.11.2012, тобто до винесення оскаржуваних постанов про накладення арешту.

При цьому, як вже зазначалось, відповідно до письмових пояснень відповідача-1, виконавче провадження №21880783 станом на 24.06.2016 знищено за строком зберігання.

Відповідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606, передбачено порядок зняття з арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника

За змістом ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 в чинній редакції, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд прийшов до переконання, що належним способом захисту в рамках досліджуваних правовідносин є саме зобов`язання відповідачів зняти арешт з рухомого майна, який накладений оскаржуваними постановами.

Таким чином, з метою захисту порушених майнових прав позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за правильне задовольнити позовні вимоги шляхом:

- зобов`язання Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з нерухомого майна (реєстраційний номер 9725067) - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , площа земельної ділянки (кв.м) 1227,9, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №21880783 від 22.05.2012;

- зобов`язання Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зняти арешт з нерухомого майна (реєстраційний номер 9725067) - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , площа земельної ділянки (кв.м) 1227,9, накладений постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, від 20.03.2012.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області зняти арешт з нерухомого майна (реєстраційний номер 9725067) - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , площа земельної ділянки (кв.м) 1227,9, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №21880783 від 22.05.2012.

3. Зобов`язати Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зняти арешт з нерухомого майна (реєстраційний номер 9725067) - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , площа земельної ділянки (кв.м) 1227,9, накладений постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, від 20.03.2012.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн 00 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн 00 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» (ідентифікаційний , адреса: 04073, м.Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 28 А).

ПРИМОРСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА ОДЕСА ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний , адреса: 65023, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ПАСТЕРА, будинок 58).

ФОРТЕЧНИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА КРОПИВНИЦЬКИЙ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний , адреса: 25006, Кіровоградська обл., місто Кіровоград, ВУЛИЦЯ ПРЕОБРАЖЕНСЬКА, будинок 47).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович