Справа № 331/1780/17 (6-а/331/9/2019)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2019 року м. Дніпросправа № 331/1780/17 (6-а/331/9/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на окрему ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Антоненко М.В.), прийняте у м. Запоріжжя без виклику сторін, у справі за заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

18 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 та 382 КАС України, в якій просив: повідомити Міністерство оборони України про факт невиконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року у справі №331/1780/17; зобов`язати Міністерство оборони України провести донарахування та виплату ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з урахуванням виплачених сум, зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятого на користь ОСОБА_1 рішення суду протягом тридцяти діб з дня набрання постановою законної сили.

Заява обґрунтована тим, що на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла протокольне рішення №28 від 16.03.2018 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 48-місячного грошового забезпечення на день встановлення інвалідності в сумі 101808 грн. При цьому, при розрахунку належних до виплати сум Міністерством оборони не враховано в грошове забезпечення позивача надбавку за виконання особливо важких завдань 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% та премію 10%, внаслідок чого позивачем зменшено розмір одноразової грошової допомоги.

Жовтневим районним судом м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 задоволено: постановлено окрему ухвалу від 27.03.2019 року про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, доведено до відома суб`єкта владних повноважень - Міністерства оборони України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом проведення донарахування та виплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаною з проходженням військової служби, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення , встановлених ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Міністерство оборони України повідомити суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у строк до 27.04.2019 року, зобов`язано Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання рішення суду від 12.06.2017 року по справі №331/1780/17 до 27 квітня 2019 року.

Не погодившись з окремою ухвалою Міністерство оборони України звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки позивачу первинно інвалідність, пов`язану з проходженням військової служби було встановлено при огляді МСЕК 18.04.2008 року, постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/1780/17 було зобов`язано розглянути питання щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги саме на день встановлення інвалідності. Відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року №499 додаткові види грошового забезпечення при розрахунку розміру грошового забезпечення враховуються у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності чи у разі інвалідності, що сталася виключно до 31.12.2007 року. Оскільки позивач не має поранень і контузій, а інвалідність йому встановлена після 31.12.2007 року, то до грошового окладу позивача не враховано додаткові види грошового забезпечення. Відповідач зазначає, що нарахування позивачу одноразової грошової допомоги було здійснено згідно чинних на момент виникнення спірних відносин вимог законодавства, відповідно до постанови суду, а тому окрема ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року було визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та ст. 16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ №499 від 28.05.2008 року у розмірі встановленому законом на день встановлення інвалідності.

Постанова набрала законної сили 21.07.2017 року.

22.08.2017 року позивач отримав виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

01.09.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54605785 з примусового виконання виконавчого листа та зобов`язано боржника у строк до десяти робочих днів виконати рішення суду та у встановлений термін подати до відділу документи, які підтверджують факт виконання рішення.

Листом від 23.03.2018 року №248/1425 Департаментом фінансів Міністерства оборони України повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду та надано відповідні документи.

Постановою державного виконавця від 17.04.2018 року ВП №54605785 закінчено виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

В січні 2019 року позивачем подано заяву в порядку ст. 383 та 382 КАС України.

Задовольняючи вказану заяву суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено порушення вимог закону при виконанні рішення суду, внаслідок чого протиправно зменшено розмір виплат позивачу за рішенням суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що за позивачами, на користь яких ухвалені судові рішення та які перебувають в процесі виконання, закріплено право на звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання таких судових рішень.

Вказане суб`єктивне право є додатковим заходом забезпечення дотримання принципу обов`язковості судового рішення, визначеного зокрема ст. 14 КАС України та може бути реалізоване позивачем під час примусового виконання судового рішення відповідним уповноваженим органом, тобто в період з моменту відкриття виконавчого провадження по момент фактичного виконання відповідного судового рішення.

З наявної в матеріалах адміністративної справи постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження вбачається виконання Міністерством оборони України виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 311/1780/17 від 22.08.2017 року . У виконавчому листі державним виконавцем зроблено запис про виконання рішення суду 12.04.2018 року (а.с 62 - зворотній бік).

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач, з заявою в порядку ст. 383 КАС України звернувся до суду 18 січня 2019 року, що підтверджується штемпелем суду першої інстанції (а.с.65).

Отже, з зазначеного вбачається, що позивач з вказаною заявою звернулась після фактичного виконання відповідачем судового рішення, що виходячи з положень ст. 383 КАС України, свідчить про відсутність правових підстав для її задоволення.

Поряд з вказаним, необхідно зауважити і, на що не звернув увагу суд першої інстанції, що виходячи з приписів ч.ч. 2, 4, 5 ст. 383 КАС України, подання особою заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень після фактичного виконання судового рішення є підставою для її повернення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи зі змісту спірних відносин, позивач станом на час подання заяви в порядку ст. 383 КАС України не був позбавлений права звернутись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача в частині визнання розміру грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги при настанні інвалідності, оскільки питання щодо врахування всіх складових до грошового забезпечення позивача не було предметом розгляду розгляду у справі № 311/1780/17, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Вказане підтверджується також і тим, що позивачем було реалізовано своє право звернення до суду за оскарженням рішення відповідача щодо визначення розміру грошового забезпечення при призначення та виплаті одноразової грошової допомоги.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року в адміністративній справі №280/275/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Міністерства оборони України в частині визначення та виплати позивачу суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, без врахування додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ; зобов`язано Міністерство оборони України провести донарахування та виплату позивачу суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових виді грошового забезпечення, встановлення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ.

Щодо вимог позивача, заявлених у заяві, про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду в порядку ст. 382 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказана норма визначає заходи судового контролю за виконанням рішення суду, прийнятого по суті позовних вимог не на користь суб`єкта владних повноважень, та направлена суто на забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує, що станом на час звернення позивачем з заявою про встановлення контролю за виконання рішення суду, останнє вже було виконано, що свідчить про неможливість та недоцільність зобов`язання відповідача подавати звіт про виконання рішення суду.

Вищевикладене залишилось поза увагою суду першої інстанції, що призвело до прийняття окремої ухвали із порушенням вимог норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що окрему ухвалу слід скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 320 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Окрему ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року в адміністративній справі №331/1780/17 (6а/331/19/2019) - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду у справі №311/1780/17, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 20.06.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай