Справа № 0440/5108/18
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2019 року

Київ

справа №0440/5108/18

адміністративне провадження №К/9901/3872/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Саприкіної І.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу №0440/5108/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЄЛТІС ПЛЮС"

до Міністерства юстиції України,

треті особи ОСОБА_1 , Державний реєстратор прав на нерухоме майно Київської філії комунального підприємства "Новозаводське" Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко Ксенія Володимирівна

про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою адвоката Петраш Світлани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року (у складі головуючого судді Буніна Л.Є.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Бишевської Н.А., суддів Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.),

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» 09 липня 2018 року звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , зареєстрованої в Міністерства юстиції України 07 лютого 2018 року за №3669-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року №553/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року за №553/5.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 044/5108/18.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати зазначену вище ухвалу суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року - без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з того, що підсудність цієї справи має визначатися за вибором позивача, а тому суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не допустив порушення норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, вважаючи їх прийнятими з порушенням норм процесуального права, адвокат Петраш Світлана Анатоліївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу до суду першої інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга подана до суду 07 лютого 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: суддю-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі №0440/5108/18, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: суддю-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В та Саприкіної І.В.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 19 червня 2019 року.

Одночасно з касаційною скаргою було заявлено клопотання про участь в судовому засіданні представника скаржника, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2019 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу адвокат Петраш Світлана Анатоліївна в інтересах ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції провадження у справі відкрито з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), що призвело до прийняття незаконного рішення, оскільки справа відповідно до статті 27 КАС України має розглядатися Окружним адміністративним судом м. Києва.

Скаржник погоджується, що предметом спору є акт індивідуальної дії, однак вважає, що, оскільки в спірному рішенні, оформленому наказом Міністерства юстиції України, безпосередньо не вказано ТОВ «Рієлтіс Плюс», посилання суду апеляційної інстанції на приписи статті 25 КАС України є безпідставним.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі є незаконними та підлягають скасуванню.

Від інших учасників відзиву на касаційну скаргу адвоката Петраш Світлани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року відповідають, а викладені в касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в адміністративній справі №044/5108/18 є протиправність рішення Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 , зареєстрованої в Міністерства юстиції України 07 лютого 2018 року за №3669-33-18, оформлене наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2018 року №553/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та поновлення відповідних записів.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» є м. Дніпро.

Враховуючи приписи статті 25 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що підсудність даної справи має визначатися за вибором позивача, а тому суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не допустив порушення норм процесуального права.

Посилання скаржника на положення частини першої статті 27 КАС України, якими визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, суд знаходить необґрунтованими, оскільки вказана норма передбачає виключну підсудність щодо справ з приводу оскарження нормативно-правових актів, тоді як цій справі предметом спору є акт індивідуальної дії.

Суд критично ставиться до доводів касаційної скарги про те, що спірне рішення від 27 лютого 2018 року №553/5 безпосередньо не стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс», оскільки пунктом 3 зазначеного рішення скасовано рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 січня 2018 року №39186262, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І. При цьому, рішення від 12 січня 2018 року №39186262 проведено реєстрацію переходу права власності від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» до гр. ОСОБА_2 та внесено запис про право власності останнього за №24369280.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те, що підсудність цієї справи має визначатися за вибором позивача, а тому суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не допустив порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього судового рішення) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанцій прийняли рішення при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цього не спростовують, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу адвоката Петраш Світлани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

І.В. Саприкіна