Справа № 810/4790/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ № 810/4790/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 25.12.1986, згідно довідки № 226 від 12.10.2011 року, виданої Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.01.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) з 20 червня 1986 року по 25 грудня 1986 року і має статус учасника ліквідації наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС ІІ категорії. Перебуває на обліку в Ірпінському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вказав, що 04.01.2018 року звернувся до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про здійснення перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.12.1986, обчисливши розмір пенсії за ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, відповідач листом від 07.03.2018 року №132 відмовив у проведенні такого перерахунку пенсії.

Позивач вважає, що доводити та висновки відповідача, викладені у відмові є помилковими та необґрунтованими.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою суд витребував від відповідача письмові пояснення про те, чи визнає відповідач право позивача на перерахунок пенсії з підстав зазначених у позовній заяві, а також запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та разом з цим, роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив від 17.10.2018 №8529/11 на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позовні вимоги позивача ґрунтуються лише на бажанні позивача, яке не відповідає чинному пенсійному законодавству.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 01.11.2011 року та отримує пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому пенсія обрахована із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.05.1991 та з 01.07.2000 по 31.10.2011. Обрахунок пенсії проведено відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначає, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Стаття 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідач стверджує, що пенсія позивачу обрахована на таких умовах у чіткій відповідності діючому пенсійному законодавству та в найоптимальнішому варіанті, а тому жодних прав позивача ним не порушено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджуються посвідчення категорія 2 Серія НОМЕР_1 С.

У період з 20 червня 1986 року по 31 грудня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою № 11 від 14.03.2011.

Крім того, факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 та з якої вбачається, що у період з 20.06.1986 року по 25.12.1986 позивач працював водієм 2 класу в УМиАП на період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 126 від 12.10.2011, яка видана Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій Національної академії наук України, позивачу за період з червня 1986 року по грудень 1986 року виплачена заробітна плата в сумі 0,09415 грн. У даній довідці зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. Довідка № 126 від 12.10.2011 видана на підставі особових рахунків за 1986 рік.

Судом встановлено, що 04 січня 2018 року позивач звернувся до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про здійснення перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.12.1986, обчисливши розмір пенсії за ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 132 від 07 березня 2018 року Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що позивачем відпрацьовано в зоні радіоактивного забруднення (4 зона) понад 12 місяців, тому при проведенні розрахунку пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врахувати довідку про заробіток за 7 місяців немає підстав.

На думку позивача, Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, відмовляючи йому у перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.12.1986, діяло всупереч нормам чинного законодавства, чим порушило його права та інтереси, що стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я врегульовано Законом України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 57 Закону № 796-XII обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Із вищевказаних норм слідує, що особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним - Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі №185/3101/17 та Верховного Суду України від 07.07.2015 у справі № 754/12072/14-а.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адмінітстративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, оскільки відмова відповідача у перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.12.1986, викладена у листі № 132 від 07 березня 2018 року, стосується прав конкретної особи, вказане рішення є індивідуальним актом та підлягає оскарженню шляхом подання позову про визнання його протиправним та скасування.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було надано суду жодних пояснень та доказів, які б спростували всі доводи позивача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправною відмову Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 викладену у листі № 132 від 07 березня 2018.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 25.12.1986, згідно довідки № 226 від 12.10.2011 року, виданої Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.01.2018 року суд зазначаю наступне.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Як було встановлено судом, із заявою про здійснення перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 31.12.1986 позивач звернувся до відповідача 04 січня 2018 року, при цьому до вказаної заяви позивачем додано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 226 від 12.10.2011, яка видана Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій Національної академії наук України.

З огляду на вказане, порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 25.12.1986, згідно довідки № 226 від 12.10.2011 року, виданої Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.01.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував, на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (код ЄДРПОУ - 41248152, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченко, 4) у перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 25.12.1986 згідно довідки № 226 від 12.10.2011 року, виданої Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), яка викладена у листі № 132 від 07 березня 2018 року.

3. Зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (код ЄДРПОУ - 41248152, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченко, 4) провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати за період з 20.06.1986 по 25.12.1986, згідно довідки № 226 від 12.10.2011 року, виданої Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04 січня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.