Справа № 320/5676/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Справа № 320/5676/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Малафіюка В.П.,

представників відповідачів Михалік М.В., Обертас Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ»

до Державної фіскальної служби України,

Головного управління Державної фіскальної служби

у Волинській області

про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило скасувати рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13.07.2018 р. № 000589-40 та рішення ДФС України від 02.10.2018 р. № 32046/6/99-99-11-03-01-25.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково: скасовано рішення ГУ ДФС у Волинській області від 13.07.2018 р. № 000589-40.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення в частині задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що відповідачем не доведено, що пляшка горілки, яка була продана контролюючому органу по заниженій ціні, є власністю саме позивача, а не завідувача складом Чернецького Н.В.

Відмовляючи в задоволенні інших вимог, суд зазначив, що оскаржуване позивачем рішення ДФС було ухвалено за результатами розгляду скарги товариства та не породжує для нього правових наслідків.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, відповідач - ГУ ДФС у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій наполягає на тому, що матеріалами перевірки підтверджується факт реалізації завідувачем складу товариства пляшки горілки по заниженій ціні саме як матеріально відповідальною особою, а також апелянт зазначає, що судом не було надано оцінки відповідним матеріалам перевірки та не прийнято до уваги посилання відповідача на те, що завідувача складом позивача також вже притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-2 КУпАП.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто спір, не досліджено та не враховано поданих ним доказів, які повністю спростовують твердження позивача, а тому просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що завідувач складом не здійснює продажу алкогольних напоїв, це не входить до його посадових обов`язків, згідно з інструкцією, що продана ним пляшка горілки є його власністю і товариству після вилучення податковим органом не поверталась.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 р. витребувано додаткові докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, у становлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ» (далі - ТОВ «БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ КОМПАНІ») є юридичною особою, платником ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Волинській області.

ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку позивача за місцем здійснення його господарської діяльності: м. Луцьк, вул. Лідавська , 2 , за результатами якої складено акт від 04.06.2018 р. № 03/112/40-01/38737621.

У вказаному акті перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 р. № 957, а саме - факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (горілкою) за цінами, нижчими, ніж розмір мінімальної роздрібної ціни.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 13.07.2018 р. № 000589-40, яким на товариство накладено штраф у розмірі 10 000,00 грн.

Зазначене рішення було оскаржено позивачем в адміністративному досудовому прядку, однак рішенням ДФС України від 02.10.2018 р. № 32046/6/99-99- 11-03-01-25 у задоволенні даної скарги позивача було відмовлено.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), постановою КМ України «Про встановлення розміру мінімальних тптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 р. № 957 (далі - Постанова № 957).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до абзаців 30, 31 ст. 1 Закону № 481/95-ВР мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари, а мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно з ч. 10 ст. 18 Закону № 481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою № 957 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва. Зокрема, згідно з додатком до вказаної постанови розмір мінімальної роздрібної ціни вина виноградного натурального з доданням спирту та міцного у скляній тарі місткістю 0,7 л, в іншій тарі місткістю 1 л, становить 45,00 грн.

Выдповыдно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової або роздрібної тгргівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином пінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі нппої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Отже, законодавством регламентовано відповідальність суб`єктів господарювання за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від мінімально встановлених.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

29.05.2018 р. ГУ ДФС у Волинській області у присутності директора Волнської філії товариства Бекаса В.О. та завідувача складом Чернецького М.В. було проведено перевірку складу-магазину ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані» за адресою: Волнська обл., м. Луцьк, вул. Лідавська, 2.

Під час даної перевірки було здійснено контрольно-розрахункову операцію та встановлено продаж алкогольного напою: пляшки горілки «Наша Марка класична» ємністю 0,5 л, 40% об. У роздріб за ціною 62,00 грн., що є нижчою за мінімально встановлену.

У ході перевірки контролюючому органу було надано накладну від 03.04.2018 р. № ПВ-32-000039 на зовнішнє переміщення (передачу) горілки «Наша Марка класична», відповідно до якої отримано 100 пляшок даної горілки.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 13.07.2018 р. № 000589-40, яким на товариство накладено штраф у розмірі 10 000,00 грн.

25.06.2018 р. ГУ Держспоживслужби у Волинській області прийнято постанову № 26 по справі про адміністративне правопорушення, якою на завідувача складом ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані» Чернецького М.В. як посадову особу притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 165-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170,00 грн. /Т.1 а.с.187/.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку продаж пляшки алкогольного напою по заниженій ціні здійчснено Чернецьким М.В . саме як посадовою особою ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані» від імені даного товариства.

При цьому, жодних доказів, які б підтверджували що така пляшка горілки є власністю зазначеного працівника і була ним реалізована як фізичною особою, суду не надано.

Водночас, посилання позивача на те, що під час перевірки контролюючим органом було проведено інвентаризацію та не виявлено невідповідностей, жодним чином не підтверджують, що продаж пляшшки алкогольного напою Чернецьким М.В. здійснено як фізичною особою і що така пляшка була його власністю. Більш того, з матеріалів перевірки вбачається, що відповідна горілка дійсно оприбутковувалася позивачем, була в наявності.

Доводи позивача про те, що продаж даної пляшки не підтверджується розрахунковими (касовими) документами, не спростовує факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за яке позивача було притягнуто до відповідальності. При цьому, в акті перевірки контролюючим органом також зафіксовано порушення порядку здійснення розрахункових операцій, продаж без РРО, що кваліфіковано як окремий склад правопорушення.

Надаючи оцінку доводам обох сторін, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Дослідивши обставини цієї справи, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги та позивача, перевіривши рішеня суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ГУ ДФС у Волинській області виважено, обґрунтовано та правомірно прийнято рішення від 13.07.2018 р. № 000589-40. Тому, підстави для задоволення позову в частині вимог щодо його скасування відсутні.

Отже, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог було неповно встанволено обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору щодо таких позовних вимог та відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

В іншій частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується, апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення в цій частині. Тому, відповідно до меж апеляційного перегляду, регламентованих статтею 308 КАС України, апеляційний суд в іншій частині рішення суду першої інстанції згідно зі ст. 316 КАС України залишає без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області підлягає задоволенню, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 13.07.2018 р. № 000589-40 - скасуванню, а такі позовні вимоги - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 13.07.2018 р. № 000589-40 - скасувати, а в задоволенні таких позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: