Справа № 640/10737/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 червня 2019 року м. Київ № 640/10737/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 «Про проведення службового розслідування» від 06 червня 2019 року №460 стосовно начальника Головного управління внутрішньої безпеки ОСОБА_1 .

Разом з позовною завою, до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу виконуючого обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 «Про проведення службового розслідування» від 06 червня 2019 року №460 до винесення судом остаточного рішення в адміністративній справі.

В обґрунтування заяви представником заявника зазначено про очевидні ознаки протиправності оскаржуваного наказу. Окрім того, зауважено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, адже за результатами проведення службового розслідування позивача може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності, з урахуванням чого ОСОБА_1 буде вимушений знову звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів.

Суд, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, при її вирішенні виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частиною першою 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог.

Водночас, наведені представником заявника обґрунтування щодо можливого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на даний час є лише припущеннями про можливе порушення його прав чи інтересів у майбутньому та не свідчать про існування обставин, за яких можливо істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо тверджень представника заявника про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу, суд зазначає, що аргументи заявника про протиправність наказу виконуючого обов`язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 «Про проведення службового розслідування» від 06 червня 2019 року №460 встановлюватимуться судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

З огляду викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статями 150-154, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак