Справа № 361/7343/16-а
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/7343/16-а
У Х В А Л А

18 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Коротких А.Ю., Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Геркулес», про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив визнати незаконною і скасувати постанову відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № Л-3-2111/1 від 1.12.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали з огляду на те, що апелянтом в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 164) ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху отримано скаржником 19 січня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням її недоліків у встановлений судом строк.

Вказану ухвалу про повернення апеляційної скарги отримано скаржником 08 лютого 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 171).

Позивач 03 березня 2018 року до суду апеляційну скаргу повторно, разом із заявою про поновлення строку, яку мотивував тим, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху 19 січня 2018 року не отримував, а її було знайдено 06 лютого 2018 року у поштовій скриньці бухгалтером ОСОБА_1 , яка у період з 19 січня 2018 року по 05 лютого 2018 року знаходилась на лікуванні. При цьому, скаржник стверджував, що інші працівники 19 січня 2018 року в офісі підприємства не знаходились.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження. Суд при цьому зазначив, що позивач не пояснив тривале зволікання при поданні повторної скарги після отримання рішення про повернення першої скарги.

Вказану ухвалу отримано скаржником 23 березня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 197).

У межах визначеного КАС десятиденного строку, скаржник подав до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яку мотивував скрутним матеріальним становищем, та арештом рахунків на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ТОВ «Портал-КЖ-Буд» штрафу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року у задоволенні заяви скаржника відмовлено, у зв`язку із чи також було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції зазначив про те, що долученою позивачем постановою про відкриття виконавчого провадження арешт на майно та/або рахунки позивача не накладався. Також суд вказав про те, що наведені скаржником причини пропуску строку є суперечливими.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач подав касаційну скаргу, яку постановою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року було задоволено: ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду, суд касаційної інстанції зазначив про те, апеляційний суд лише констатував суперечливість доводів про не одержання судової кореспонденції і скрутному матеріальному становищу, не надавши при цьому самим цим обставинам належної оцінки та не навівши мотивів відхилення цих аргументів позивача.

Верховний Суд зазначив, що суду слід оцінити обставини, на які покликається позивач як на причини пропуску строку апеляційного оскарження, надати їм мотивовану оцінку та вирішити питання щодо наявності підстав для відкриття апеляційного провадження.

З огляду на викладене, надаючи оцінку обставинам пропуску строку, на які посилався позивач, та вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходить із такого таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 13 розділу VII Перехідні положення КАС судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно частини другої статті 186 КАС апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 ухвалена до набрання чинності новою редакцією КАС (15.12.2017), строк її оскарження становить десять днів з дня її отримання. При цьому, скаржник не заперечує, що отримав копію оскаржуваного ним рішення. Проте, апеляційна скарга, питання відкриття якої вирішується, подана лише 03.03.2018, тобто із пропуском встановленого строку оскарження.

У заяві від 03.03.2018 (а.с. 173-174) позивач вказував, що він не зміг у встановлений судом строк усунути недоліки першої апеляційної скарги у зв`язку із тим, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху було знайдено бухгалтером ОСОБА_1 лише 06.02.2018 (а ухвала про повернення апеляційної скарги датована 02.02.2018). При цьому, сама ОСОБА_1 у період з 19.01.2018 по 05.02.2018 знаходилась на лікуванні, а директора та інших працівників не було у офісі 19.01.2018, а тому вони не могли отримати ухвалу цього дня.

Наведені доводи колегія суддів оцінює критично.

Відповідно до пунктів 2, 90, 94, 105, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 одержувач - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що при отриманні реєстрованого (рекомендованого) поштового відправлення працівник поштового зв`язку перевіряє документи одержувача, що посвідчують його особу та повноваження на отримання відправлення, а також зазначає відповідне прізвище цієї особи у повідомленні про вручення поштового відправлення. При цьому, адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення за відповідною довіреністю.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 164) поштове відправлення, яке містило ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, було доставлене позивачу та вручене працівником поштового зв`язку уповноваженій особі, прізвище якої у відповідності до викладених вище норм вказано у повідомленні про вручення - ОСОБА_1.

У суду відсутні будь-які докази чи підстави вважати, що працівник поштового зв`язку при врученні судової кореспонденції не дотримався викладених вище вимог та залишив рекомендоване відправлення у поштовій скриньці як про це зазначив позивач. Окрім того, у суду відсутні підстави вважати, що доступ до поштової скриньки та право на отримання поштової кореспонденції ТОВ «Портал-КЖ-Буд» має лише ОСОБА_1 І.Г.

Щодо доводів про перебування ОСОБА_1 на лікуванні у період з 19.01.2018 по 05.02.2018.

На підтвердження наведених обставин позивач до своєї заяви долучив консультативне заключення ТОВ «Медичний центр «МЕДАНТА», видане у лютому 2018 року, підписане невідомою особою та скріплене печаткою згаданого товариства. Згідно даного консультативного заключення, ОСОБА_1 1975 р.н. у період з 19.01.2018 по 05.02.2018 знаходилася на лікуванні у денному стаціонарі.

Колегія суддів вважає, що наведене консультативне заключення не є належним, допустимим та достатнім доказом обставин відсутності ОСОБА_1 на роботі у зв`язку із її перебуванням на лікуванні.

Відповідно до статті 74 КАС суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455 (далі - Інструкція) передбачено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п.1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Листок непрацездатності видається Громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах (підпункт 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції).

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції у разі лікування в стаціонарі листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування.

Таким чином, допустимим доказом відсутності працівника на роботі у зв`язку із його перебуванням на стаціонарному лікуванні є листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування. Можливості підтвердження цих обставин шляхом складення довідки довільної форми не передбачено. У свою чергу, така довідка може бути складена та підписана лікуючим лікарем у разі проведення відповідної консультації за результатами самостійного звернення особи до лікаря, із обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

З огляду на викладене, на переконання суду, такий документ як «консультативне заключення», який викладений у довільній формі та, не зважаючи на скріплення печаткою приватного медичного закладу, підписаний невідомою особою, не може бути допустимим доказом, який підтверджує обставини перебування особи певний період на стаціонарному лікуванні (у відділенні, палаті тощо).

Щодо доводів про відсутність директора та інших працівників позивача у офісі товариства 19.01.2018 як обставини неможливості отримання будь-якої кореспонденції цього дня.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 73 КАС передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин першої, другої статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте, відповідач не надав на підтвердження викладених у клопотанні обставин будь-яких доказів.

Самого лише посилання на існування певних обставин (у даному випадку перебування уповноважених осіб товариства 19.01.2018 поза межами офісу) без надання цьому будь-яких доказів, не дає суду можливості вважати такі обставини об`єктивно існуючими. Тому, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів отримання 19.01.2018 позивачем поштової кореспонденції, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що за адресою місцезнаходження позивача були відсутні працівники чи інші уповноважені особи, які б мали змогу отримувати поштову кореспонденцію.

Таким чином, враховуючи відхилення судом наданого консультативного висновку, відсутність доказів щодо відсутності інших працівників позивача за його місцезнаходженням, а також відсутність підстав вважати внесення працівником відділення поштового зв`язку до повідомлення про вручення поштового відправлення недостовірних даних про отримання позивачем кореспонденції суду, то колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він не отримував відповідну ухвалу суду та не мав можливості усунути недоліки першої апеляційної скарги як підстави для поновлення строку апеляційного оскарження при поданні другої скарги. При цьому, важливо відмітити, що наводячи доводи про неотримання ухвали про залишення першої апеляційної скарги без руху, позивач, однак, не оскаржив ухвалу про її повернення, надавати оцінку якій може виключно суд касаційної інстанції.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, Київський апеляційний адміністративний суд доречно звернув увагу на те, що позивач не мотивував тривале зволікання при поданні повторної апеляційної скарги після отримання ухвали про повернення першої скарги.

Повернення апеляційної скарги, дійсно, не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду. Водночас, хоч строк повторного подання апеляційної скарги процесуальним законом не регламентовано, проте особа не має необмеженого часу на звернення до апеляційного суду після повернення першої апеляційної скарги. У цьому випадку скаржник має сумлінно дотримуватись розумного строку не допускаючи таким чином зловживання процесуальними правами, оскільки в інакшому випадку це може призвести до порушення права інших учасників справи на справедливий суд та порушити принцип «юридичної визначеності», який передбачає, що остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Тобто, у випадку, якщо повторне подання апеляційної скарги здійснене у межах розумного строку, без будь-яких зволікань після повернення першої скарги, це бути визнано судом таким, що відбулося за наявності поважних причин пропуску строку. У випадку ж непідтвердження зазначених обставин, пропуск строку при повторному поданні апеляційної скарги не може бути визнаний таким, що відбувся з поважних причин.

Для цілей надання оцінки дотримання скаржником розумного строку при повторному поданні апеляційної скарги, важливо відмітити, що відповідно до пункту 13 розділу VII Перехідні положення КАС та частини другої статті 186 КАС (у редакції, що діяла станом на 07.12.2017), строк оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2017 складає 10 (десять) днів.

Як зазначалося, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2018 про повернення першої апеляційної скарги отримано скаржником 08.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за якому міститься відмітка працівника поштового зв`язку про вручення кореспонденції ОСОБА_1 (а.с. 171).

Водночас, повторну апеляційну скаргу подано лише 03.03.2018, тобто більш як через три тижні (23 дні) з дня отримання відповідної ухвали, що значно перевищує десятиденний строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі.

У заяві від 30.03.2018 (а.с. 198-199) позивач наводить свої мотиви відносно часу, який знадобився для повторного подання апеляційної скарги, стверджуючи про своє скрутне матеріальне становище.

Проте, враховуючи викладені вище положення статей 72-73 КАС, будь-яких доказів того, що ТОВ «Портал-КЖ-Буд» у період з 08.02.2018 (отримання ухвали про повернення першої апеляційної скарги) по 03.03.2018 (день сплати судового збору та подані другої апеляційної скарги) не мало змоги сплатити 3240 грн судового збору (а.с. 180).

Самого лише посилання на скрутний матеріальний стан без надання цьому будь-яких доказів, недостатньо для висновку про об`єктивну неможливість позивача сплатити судовий збір.

При цьому, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2017 ВП 53461421, копії якої було подано позивачем (а.с. 204), не свідчить ні про накладення арештів на майно чи рахунки позивача, ні про блокування цих рахунків, ні про відсутність у позивача коштів.

Окрім того, скрутний матеріальний стан жодним чином не позбавляв позивача об`єктивної можливості подати повторну апеляційну скаргу невідкладно після отримання ухвали повернення першої скарги, сплативши при цьому судовий збір в порядку усунення недоліків, на можливості чого запевнив позивач у заяві від 03.03.2018 (абз. 3 а.с. 174).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи позивача про скрутний матеріальний стан, неможливість сплатити судовий збір як поважної причини строку апеляційного оскарження, є необґрунтованими та не підтверджені матеріалами справи, а тому відхиляються колегією суддів. Інших обставин, які б давали можливість вважати наявність поважних причин порушення розумного строку при поданні повторної апеляційної скарги позивачем наведено не було.

Отже, на виконання вимог постанови Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у даній справі, судом апеляційної інстанції були перевірені доводи позивача, на які він посилався в обґрунтування своєї позиції щодо необхідності поновлення строку апеляційного оскарження.

Проте, ні причини, які були заявлені позивачем при поданні апеляційної скарги, ні причини, які позивач навів на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, не визнані судом поважними для цілей поновлення строку.

При вирішенні питання наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції наголошує на положеннях частини першої статті 300 КАС, якою передбачено, що постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі можливе лише відсутності підстав, окрім іншого, для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Однак, у даному випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, скільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені позивачем як при поданні апеляційної скарги, так і у заяві, поданій в порядку та у строк, визначені частиною третьою статті 298 КАС, визнані судом неповажними, то у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 34, 72, 73, 77, 248, 256, 298, 299 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Геркулес», про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу, разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року.

Визнати неповажними причини пропуску строку подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» апеляційної скарги на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Портал-КЖ-Буд» до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Геркулес», про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов