Справа № 580/1525/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Справа № 580/1525/19
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу, згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018 та факту подання позивачем усіх документів, передбачених Порядком, затвердженим Постановою №975 від 25.12.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що під час проходження військової служби отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини, внаслідок чого 30.03.2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а у подальшому 08.06.2018 - ІІ групу інвалідності. Позивач зазначає, що у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності він набув право на отримання одноразової грошової допомоги. Однак, усупереч вимог Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою грошової допомоги, оформленим протоколом №139 від 28.12.2018 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, що настала внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до ухвали від 15.05.2019 розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідачем 10.06.2019 надано до суду відзив, відповідно до якого вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачеві групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення групи інвалідності, а тому права на одержання одноразової грошової допомоги позивач не має.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У період з 27.05.2019 по 14.06.2019, включно, суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О. перебував у відпустці, з огляду на що розгляд справи здійснюється у перший робочий день після відпустки 18.06.2019.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 у період з 04.09.2014 по 30.01.2015 проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.01.2015 № 31 солдата ОСОБА_1 , водія мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_1 , звільнено з військової служби у запас за пп. б ч. 8 (за станом здоров`я) ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 30.03.2015 Серія 10ААА № 012511, позивачу встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 30 % у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААА № 538798 під час проведення повторного огляду позивача 16.03.2017 йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 13.03.2017.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується позивачем, що у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 182 700 грн 00 коп.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ №124530 від 08.06.2019 під час проведення вторинного огляду позивачеві 08.06.2018 встановлено безтерміново ІІ групу інвалідності, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

У зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги.

28 грудня 2018 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 28.12.2018 №139, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що згідно з ч.4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у разі зміни групи інвалідності доплата до одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, а позивачу групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності.

Вважаючи, що відповідачем порушене право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності саме ІІ групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.1 статті 3 цього Закону останній поширюється зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців»).

Згідно з п.5 ч.2 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Крім того, пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІI групи.

Пунктом 3 цього ж Порядку визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до ч. 2, 4 статті 16-3 Закону у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з п.8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Разом з тим, згідно із Законом № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року ч.4 вказаної статті було доповнено п.2, яким встановлено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Як зазначалося вище, у зв`язку із встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини позивачу виплачена грошова допомога у сумі 182 700 грн 00 коп.

Після спливу дворічного терміну після встановлення ступеня втрати працездатності, встановленого вищевказаним Законом, а саме з 08.06.2018 за наслідками повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини.

Отже, позивачу встановлено вищу групу інвалідності (змінено) понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності.

При вирішенні даного спору суд враховує, що Закон № 1774-VIII набув чинності з 01 січня 2017 року. Тобто, і станом на 08.06.2018 - час проходження повторного огляду МСЕК і встановлення ІІ групи інвалідності, і станом на 28.12.2018 - час відмови позивачу у призначенні грошової допомоги відповідачем, норма, на яку посилався відповідач як на підставу прийняття свого рішення набула чинності та діяла.

Таким чином, законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності, однак право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. В розглядуваному ж випадку дана умова не дотримана, оскільки між встановленням позивачу ступеня втрати працездатності та встановленням ІІ групи інвалідності минуло більше 2-х років.

Оскільки, на момент виникнення спірних правовідносин, строки реалізації права на одноразову грошову допомогу законодавством передбачено та чітко регламентовано, та позивач вже скористався цим правом (у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності), то позивач не має права на отримання вказаної допомоги без обмеження дворічним терміном після встановлення ступеня втрати працездатності.

Відтак, рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є правомірним, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи, з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 750/5074/17 від 26 червня 2018 року.

Імперативними приписами ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд критично оцінює доводи позивача з посиланням на правову позицію Верховного Суду України у постановах по справі № 21-563а14, Верховного Суду, висловлену в судових рішеннях у справах № 295/3091/17, 806/694/16, №816/4195/15, № 751/4367/17 та № 760/11440/17, оскільки обставини вказаних справ відрізняються від обставин справи, яка розглядається.

Крім того, такі посилання спростовуються вищевикладеними аргументами суду.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не стягуються. Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (03167, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судовий збір належить компенсувати за рахунок коштів, передбачених бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький