Справа № 2340/4436/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4436/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2018 №; №; №; №; №; №; №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17.07.2018; №000721408 від 17.07.2018 в частині завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 3500 грн.; № від 17.07.2018; № від 17.07.2018; № від 17.07.2018.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив суд задовольнити її вимоги щодо скасування рішення суду першої інстанції.

Представник позивача, в судовому засіданні просив залишити без змін рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 23.06.18 № 251/23-00-14-0807/30147563.

Перевіркою встановлено порушення акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», зокрема:

1. вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із внесеними змінами та доповненнями, п. 7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11,1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 280414 грн. в т.ч. за 1 квартал 2017 року у сумі 280414 грн., за півріччя 2017 року у сумі 280414 грн. та за три квартали 2017 року у сумі 280414 грн., за 2017 рік у сумі 280414 грн., та за І квартал 20.18 року у сумі 280414 грн.;

2. вимог пп. «б» п. 185.1 ст.185, пп. «ж» п. 86.3 ст.186, абзацу третього п. 187.8, ст.187, п.пЛ97Л.,2, п. 197.1, сї.197, п. 198.4., п.198.5, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено (завищено) податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 49438 грн., в тому числі завищено за листопад 2015 року на 8136 грн., занижено за грудень 2015 року на 21627грн., занижено за лютий 2016 року на 35947 грн.

3. вимог п. 198.4, п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню всього у сумі 1583671 грн., у тому числі за липень 2015 року на 89977 грн., за серпень 2015 року на 58391 грн,, за вересень 2015 року на 35907грн., за жовтень 2015 року на 27147 грн., за квітень 2016 року на 37704 грн., за травень 2016 року на 8936 грн., за червень 2016 року на 20640 грн., за липень 2016 року на 33207 грн., за вересень 2016 року на 1.27613 грн., за листопад 2016 року на 20000 грн., за січень 2017 року на 187922 грн., за лютий 2017 року на 57082 грн., за березень 2017 року на 131952 грн., за квітень 2017 року на 55057 грн., за травень 2017 року на 58615 грн., за червень 2017 року на 59394 грн., за серпень 2017 року на 65881 грн., за вересень 2017 року на 30759 грн., за жовтень 2017 року на 23951 грн., за листопад 2017 року на 71343 грн., за грудень 2017 року на 194273 грн., за лютий 2018 року на 116235 грн., за березень 2018 року на 71684 грн.;

4. вимог пп. 192.1.1, п. 192.1. ст. 192, пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3, 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України, п. 5) п. 4 Розділу ІІ «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.01.2016 №21, зареєстрованого Міністерствам юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) за березень 2018 року на суму 62596 грн;

5. вимог п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку на додану вартість за 2015 рік у розмірі 299202 грн., за 2016 рік у розмірі 438342 грн., за 2017 рік у розмірі 781936 грн., за І квартал 2018 року у розмірі 187919 грн. (штрафні санкції будуть застосовані відповідно и.120-1.1. ст. 120-1 Податкового кодексу України за період з 01.01.2017 по 31.03.2018) та встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних з податком на додану вартість в сумі 2807,54 грн.

6. вимог п. 2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (із змінами та доповненнями), в редакції яка діяла до 05.01.2018, в частині оприбуткування та несвоєчасного оприбуткування готівки в КОРО на загальну суму 26598 грн. 58 коп.;

7. вимог статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення строків надходження валютної виручки за експортними контрактами від:

- 17.09.2014 №НЮ;1036/СЭМЗ в сумі 63 000,00 дол. США на 857 днів (з рахуванням строків, встановлених постановою Правління Національного банку України від 03.06.2015 №354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України»). У зв'язку з поданням позову до Арбитражного суда города Москва про стягнення заборгованості з нерезидента та винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону № 185/94-ВР пеня не сплачується;

- 14.12.2012 №50/127 в сумі 1 000 000,00 рос. руб. на 2 дні, 3 564 935,00 рос. руб. на 76 днів, 6 467 268.00 рос. руб. на 75 днів, 6 467 268,00 рос. руб. на 74 дні. У зв'язку з поданням позову до Господарського суду Черкаської області про стягнення заборгованості з нерезидента та винесення судом рішення про задоволення позову, відповідно до частин 3 та 5 статті 4 Закону 185/94-ВР пеня не сплачується;

8. вимог статті 1 Указу Президента України №319/94 від 19 червня 1994 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.01.2016, 01.04.2016, 01.07.2016, 01.10.2016, 01.01.2017, 01.04.2017, 01.07.2017, 01.10.2017, 01.01.2018 та 01.04.2018.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 280414 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1583671 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 395 918 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 484 927 грн. 50 коп.

4) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 61797 грн., в тому числі 49438 грн. основного зобов'язання та 12360 грн. штрафних санкцій;

5) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 59096 грн.;

6) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 № про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних санкцій за порушення валютного законодавства в сумі 3400 грн.;

7) податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 р. № про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки в сумі 132992 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін рішенням ДФС України від 28.09.2018 №31770/6/99-99-11-01-01-25.

У зв’язку із зазначеними вище обставинами позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції прийшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, згідно з частинами першою-третьою статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За даними бухгалтерського обліку Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» рахується кредиторська заборгованість за отримані від ТОВ «Метал Сервіс Група» у 2014 році товари в сумі 280414 грн.

Враховуючи норми ст. 257 ЦК України, у 2017 році сплив строк позовної давності для стягнення такої заборгованості.

Таким чином, зазначена сума заборгованості, в розумінні наведених положень Податкового кодексу України, визнається безповоротною фінансовою допомогою отриманою позивачем.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Позивачем занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2017 рік на суму 280414 грн., в т.ч. за І квартал 2017 року на загальну суму 280414 грн. шляхом не включення до складу доходів декларації з податку на прибуток за 2017 рік безповоротної фінансової допомоги в сумі 280414 грн., що свідчить про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №.

Пунктом 198.2 ст. 196 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 14.1.13 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до безоплатно наданих товарів (робіт, послуг) належать:

а) товари, що надаються за договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошової або іншої компенсації вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання та використані нею.

Вартість товарів, отриманих позивачем, не оплачена ним протягом строку позовної давності. Отже, такі товари є безоплатно отриманими, а тому позивач не має права на податковий кредит після спливу строку позовної давності.

Податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 №000721408 в частині завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в сумі 46 736,00 грн. не підлягає скасуванню.

В перевіряємий період позивач надавав послуги з професійно-технічного навчання, перепідготовки кадрів, підвищення кваліфікації на загальну суму 47 768,00 грн.

Для здійснення цього виду діяльності товариство має ліцензію Міністерства освіти і науки України серії АЕ № 636329 від 05.05.15. Термін дії з 25.11.15 по 25.11.19. Одним із господарської діяльності товариства є професійно-технічна освіта (код _85.32).

Відповідно до наданих в ході проведення перевірки документів позивач для надання послуг з професійно-технічного навчання, перепідготовки кадрів, підвищення кваліфікації не має структурного підрозділу у структурі товариства.

Відповідно до п.п. 197.1.2 п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг із здобуття вищої, середньої, професійно-технічної та дошкільної освіти навчальними закладами.

Заклад освіти - юридична особа публічного чи правового права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.( ст. 1 Закону України «Про освіту»).

Отже, необхідною ознакою навчального закладу є надання освітніх послуг, як основного виду діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність у позивача ліцензії на надання освітніх послуг не створює правових наслідків у вигляді звільнення від оподаткування податком на додану вартість, оскільки надання освітніх послуг не є його основним видом діяльності, тому податкове повідомлення-рішення в цій частині скасуванню не підлягає.

Перевіркою також виявлено порушення пп. 192.1.1, п. 192.1, ст. 192 Податкового кодексу України, яке полягає у безпідставному (без складання розрахунку коригування) зменшенні суми податкового зобов'язання за червень 2016 року по покупцю ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на суму 3500 грн.

16.06.2016 позивачем зареєстрована податкова накладна №61602 на суму 3500 грн. ПДВ на покупця ПП «Меткомпані», ІПН 80.

13.07.2016 позивачем зареєстровано розрахунок коригування №63014 від 30.06.2016 до податкової накладної №61602 від 16.06.2016, яким за цим самим контрагентом ПП «Меткомпані» зменшено зобов'язання зі сплати ПДВ на суму 3500,00 грн.

Однак, у додатку 1 до податкової декларації з ПДВ від 20.06.2016 задекларовано коригування податкових зобов'язань в бік зменшення в сумі 3500,00 грн. щодо покупця ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», ІПН 55.

Таким чином, зменшення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 3500 грн. відбулося щодо ПАТ «Укразлізниця» замість ПП «Меткомпані». Однак, позивач не зменшував податкових зобов'язань на суму 3500 грн. за контрагентом ПП «Меткомпані».

Вказане не призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ за червень 2016 року, оскільки у звітному періоді загальна сума коригувань становила 3500 грн., що свідчить про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №000721408 в цій частині.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 17.07.2018 № та від 17.07.2018 №, колегія суддів зазначає наступне.

При ввезені на митну територію України товарів (брухт кольорових та чорних металів) за основною ставкою товариством сплачувався податок на додану вартість на загальних підставах та в подальшому включався до складу податкового кредиту, як ПДВ сплачений митним органам, що відображено позивачем у рядку 12.1 декларацій з податку на додану вартість.

Як встановлено, позивачем протягом перевіреного періоду здійснено ввезення залишків продуктів переробки (брухту чорних та кольорових металів), шляхом оформлення імпорту (ІМ 40). Вказаний брухт утворювався внаслідок виконання робіт по капітальному ремонту електродвигунів для нерезидентів України.

При ввезені на митну територію України товарів (брухт кольорових та чорних металів) за основною ставкою товариством сплачувався податок на додану вартість на загальних підставах та в подальшому включався до складу податкового кредиту, як ПДВ сплачений митним органам (р. 12.1 Декларацій з податку на додану вартість).

Вартість брухту чорних та кольорових металів для цілей оподаткування податком на додану вартість в митних деклараціях визначався за ознакою « 6 - максимальна вартість товару» і мав відмінну цінову характеристику між фактурною вартістю товару та митною вартістю.

Відповідно до п. 4.10 типового договору з нерезидентом (мовою оригіналу): «Стоимость остатков (непригодные детали, которые образовываются в процессе ремонта електрических машин, учтены в цене капитального ремонта електрических машин. Остатки (непригодные детали) являются собственностью «Исполнителя» и дополнительной оплате «Заказчику» не подлежат».

Контролюючий орган вказує, що позивач зобов'язаний на підставі п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України нарахувати зобов'язання з ПДВ на таку ж суму як податковий кредит в розмірі 1 707 398,00 грн., оскільки використав брухт у неоподатковуваних операціях.

Згідно з п. 189.1. ст. 189 Податкового кодексу України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за товарами/послугами визначається, виходячи з вартості їх придбання.

Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу XX перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово до 1 січня 2019 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Отже, від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з імпорту чорних та кольорових металів згідно переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Всі інші операції з брухтом оподатковуються ПДВ на загальних підставах.

Як правильно вказав суд першої інстанції, посилання в акті перевірки на реалізацію брухту чорних та кольорових металів не є достатньою підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Апелянт жодним чином не обґрунтовую правомірність, на його думку, прийняття податкового повідомлення-рішення.

Викладене вказує на неправомірність податкових повідомлень-рішень від 17.07.2018 №, від 17.07.2018 № та як наслідок і податкового повідомлення-рішення №, та є підставою для їх скасування.

Податковий орган не з’ясував, який саме брухт чорних та кольорових металів ввезений на митну територію України позивачем та не вказав подальшої реалізації останнього в оподатковуваних операціях чи за операціями, які звільнені від оподаткування.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 № позивачу нараховано штраф у п'ятикратному розмірі, що становить 132 992, 90 грн. за порушення Положення про ведення касових операцій в національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637), яке полягало у не оприбуткуванні та несвоєчасному оприбуткуванні готівки в книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на загальну суму 26598,58 грн.

Відповідно до п. 2.6 Положення №637 (в редакції, чинній на момент оприбуткування готівкових коштів) оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або використанням розрахункових книжок (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно з положеннями п. 2 Положення №637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з відомостей, які містяться в акті перевірки, підприємство оприбутковувало готівкові кошти відповідно до денних Z-звітів у книзі обліку розрахункових операцій своєчасно - дата внесення записів до книги КОРО відповідає даті роздрукування Z-звітів.

Перевіркою не встановлено невідповідність роздрукованих позивачем Z-звітів та, відповідно, суму оприбуткованої готівки інформації, що надходить до органів державної фіскальної служби по дротових або бездротових каналах зв'язку за технологією Національного банку України, що вказує на неправомірність податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018 №.

Отже, беручи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, доводи апеляційної скарги не знайшли свого відображення під час апеляційного розгляду справи, відтак, рішення суду першої інстанції у цій справі не підлягає скасуванню.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень – залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2019