Справа № 2-а-5199/11
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
18 червня 2019 року
м. Київ
справа № 2-а-5199/11
адміністративне провадження № К/9901/16262/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Саприкіної І. В.,
суддів Желєзного І. В., Тацій Л. В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Генерального штабу Збройних Сил України, Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві), Генерального штабу Збройних Сил України (далі Генштаб ЗСУ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі КМВК), у якому просив:
- визнати протиправними дії та зобов`язати Генштаб ЗСУ видати довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження ним військової служби для подання до пенсійного органу з врахуванням виплат премії за період з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення та за період часу з 01 січня по 31 березня 2011 року в розмірі 30 % місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати КМВС підготувати документи для здійснення позивачу перерахунку пенсії з врахуванням виплат зазначеної вище премії та подати їх до ГУ ПФУ в м. Києві;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01 квітня 2011 року, виходячи із розміру грошового забезпечення за останній місяць служби за займаною штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до ст. 13, ч. 3 ст. 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), та пенсію за останній місяць служби за займаною штатною посадою перед звільненням, виходячи із розміру грошового забезпечення, здійснити з урахуванням премії в розмірі 30 % місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону № 2262-XII, починаючи з 01 квітня 2011 року.
Шевченківський районний суд м. Києва постановою від 22 жовтня 2012 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії та зобов`язав Генштаб ЗСУ (фінансове управління) видати довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження ОСОБА_1 військової служби для подання до пенсійного органу з урахуванням виплат премії за період часу з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення та за період часу з 01 січня 2011 року по 31 березня 2011 року у розмірі 30 % місячного грошового забезпечення. Зобов`язав КМВК вчинити дії щодо підготовки документів для здійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням виплат премії за період часу з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення та за період часу з 01 січня 2011 року по 31 березня 2011 року у розмірі 30 % місячного грошового забезпечення та подати їх до ГУ ПФУ в м. Києві. Зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, установленої ст. 28 Закону № 2262-XII, з урахуванням проведених виплат, які йому здійснювались, починаючи з 01 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року. У задоволенні іншої частини позову відмовив.
15 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в порядку ст. 267 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття судового рішення) ухвалив постанову, якою визнав протиправними дії та зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 основну пенсію з 01 квітня 2011 року довічно відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квтіня 2014 року у справі № 2-а-5199/11, виходячи із розміру грошового забезпечення за березень 2011 року в сумі 9 859,15 грн., що включає грошове забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 7 275,94 грн. та виплачену грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 2 583,21 грн., здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
У липні 2017 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, вчинених на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, і постановою цього ж суду від 25 жовтня 2017 року. Зазначену заяву було задоволено; визнано протиправними дії та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити: розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2011 року згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі №2-а-5199/11 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів згідно вимог ст. 55 Закону № 2262-XII; призначення позивачу пенсії в належному розмірі з 01 квітня 2011 року довічно згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі №2-а-5199/11, про що внести відповідні зміни до Автоматизованої системи розрахунку пенсій.
Крім того, у січні 2018 року позивач подав до Шевченківського районного суду м. Києва заяву в порядку ст. 383 КАС України, у якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві при виконанні постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у справі

№ 2-а-5199/11; зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01 липня 2012 року розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у цій справі, про що внести відповідні зміни до Автоматизованої системи розрахунку пенсій, а також здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів згідно вимог ст. 55 Закону № 2262-XII.
Шевченківський районний суд м. Києва ухвалою від 18 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, залишив без задоволення зазначену заяву ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження ВП № 55283492 по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року, виданого 28 листопада 2017 року, згідно з постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06 лютого 2018 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення відповідно до виконавчого документу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», проведено перерахунок пенсії, нараховані кошти перераховано на вкладний рахунок ОСОБА_1 , а з 01 січня 2018 року йому встановлено для щомісячної виплати визначений судом розмір пенсії в сумі 11 836, 23 грн.
Не погодившись із такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 06 червня 2019 року позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року і передати справу на новий розгляд.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ця скарга не відповідає вимогам ст. 328 КАС України з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в п. 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Виходячи з того, що ч. 2 ст. 328 КАС України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, оскаржувана ухвала суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, вчинених на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року, в порядку ст. 383 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного оскарження слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 248, 328, 333 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Генерального штабу Збройних Сил України, Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна
Судді І. В. Желєзний
Л. В. Тацій