Справа № 635/1224/19
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1224/19
Провадження № 2-а/635/67/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року Харківський районний суд Харківськї області у складі:

головуючого - судді Панас Н.Л.,

при секретарі - Крилєвській І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій код НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до поліцейського взводу №3 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Денисова Романа Володимировича, адреса: 50069, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Волгоградська, 11 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернулась суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу №3 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Денисова Р.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 січня 2019 року щодо неї поліцейським патрульної поліції в м.Кривий Ріг Денисовим Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №406732, на підставі якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач не погоджується з вищевказаною постановою, посилаючись на те, що 24 січня 2019 року, рухаючись по вул.Металургів в м.Кривий Ріг, здійснила маневр - поворот ліворуч, дотримавшись при цьому Правил дорожнього руху України, оскільки перед виконанням маневру зайняла крайню ліву смугу, завчасно увімкнула світловий сигнал лівого повороту, зупинилась на місці, де нанесено розмітку 1.7 розділу 34 ПДР України «переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками», яка дозволяє перетинати лінію з будь-якого боку, та, переконавшись у безпечності свого маневру, здійснила поворот ліворуч.

При цьому, позивач зазначає, що в місці здійснення нею маневру не встановлено жодних заборонених знаків, передбачених ПДР України.

Позивач вказує, що відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення, її притягнуто до відповідальності за порушення вимог знаку 3.24 розділу 33 ПДР України «Разворот заборонено» та п.3.1 розділу 33 ПДР України «Рух заборонено», а не за поворот ліворуч, проте вона не виконувала розвороту, а так само і не рухалась в районі дії знаку 3.1 розділу 33 ПДР України «Рух обмежено».

З огляду на викладене позивач стверджує, що нею не було допущено порушень ПДР України, а тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП, а тому просить її скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

19 березня 2019 року позивачем до канцелярії суду була подана заява на виконання ухвали суду про усунення недоліків позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов.

16 квітня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 24 січня 2019 року біля будинку №23 по вул.Металургів в м.Кривий Ріг ним був помічений транспортний засіб TOYOTA CAMRI, державний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснив поворот ліворуч, чим порушив дорожню розмітку 1.3, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КупАП. Після чого автомобіль був зупинений відповідачем, він представився, повідомив водієві про причину зупинки, роз`яснив йому права, потім перейшов до розгляду адміністративної справи. При цьому всі дії були зафіксовані на відео. Під час розгляду справи разом з позивачем було здійснено огляд місця події адміністративного правопорушення, з яким позивач погодилась, крім того, за її клопотанням їй було продемонстровано відеозапис, на якому було зафіксовано факт вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Вказує, що в оскаржуваній постанові він вказав не п.3.24 ПДР України, як вважає позивач, а дорожню розмітку 1.3 ПДР України, оскільки саме горизонтальною розміткою 1.3 заборонено здійснювати поворот ліворуч, що було зроблено позивачем.

Крім того, відповідач зазначає, що він не зобов`язаний вписувати до постанови відомості про технічний засіб, на який було здійснено відеозапис, оскільки це не передбачено в додатку 5 до Інструкції. Тому вважає постанову законною та обґрунтованою, ухваленою ним з дотриманням норм чинного законодавства. Відповідачем до відзиву на позовну заяву в якості доказу додано DVD-диск з відеозаписом.

02 травня 2019 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить не приймати та не залучати до матеріалів справи в якості доказу наданий відповідачем DVD-диск з відеозаписом, який нібито підтверджує факт адміністративного правопорушення, оскільки, по-перше, копія відеозапису не була надіслана позивачеві в якості додатку до відзиву, по-друге, вказаний відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, враховуючи те, що в порушення вимог ст.283 КУпАП відомості про технічний засіб, на який він був зроблений, не внесені в постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 24 січня 2019 року поліцейським взводу №3 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Денисовим Р.В. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії НК №406732 щодо ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 24 січня 2019 року о 09 годині 08 хвилин позивач, керуючи автомобілем TOYOTA CAMRI, державний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №23 по вул.Металургів в м.Кривий Ріг, здійснила поворот ліворуч, чим порушила вимоги дорожньої розмітки 1.3 ПДР України 33.3.1, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивачем не визнаються обставини порушення нею вимог знаку 3.24 розділу ПДР України «Розворот заборонено» та п.3.1 розділу 33 ПДР України «Рух заборонено» за відсутності розташування вказаних знаків в районі місця вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно зі ст.19 Конституції України.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.252 КУпАП передбачено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Окрім того, приписами ч.ч.1-3 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення щодо позивача вбачається, що до неї не надано жодного доказу вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що відеозапис у справах подібної категорії є безпосереднім доказом скоєння адміністративного правопорушення. Це можливо лише за умови, що його існування на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином зафіксоване у постанові про накладення адміністративного стягнення. Саме це робить такий доказ допустимим, як одержаний у порядку, визначеному законом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №428/2769/17.

Однак відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення. А саме - що заважало особі, уповноваженій на винесення постанови, вказати у постанові, що правопорушення зафіксоване на відповідну камеру (інший пристрій).

З наведеного випливає, що відповідачем суду не надані докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР України.

За таких умов, суд, приймаючи такий доказ, фактично легітимізує порушення з боку суб`єкта владних повноважень порядку оформлення доказів під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, нівелює вимоги ст.7 КУпАП для суб`єкта владних повноважень щодо суворого додержання законності під час розгляду справ про адмінправопорушення, та відсутністю правових наслідків зазначеного порушення суб`єкта владних повноважень явно стає на його бік, чим у свою чергу порушує право на безсторонній суд.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - поліцейським патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідачем разом із відзивом був наданий відеозапис з місця події, проте в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП україни в постанові серії НК №406732 від 24 січня 2019 року відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

За таких обставин, з урахуванням приписів ч.1 ст.74 КАС України, суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис є недопустими доказом і не бере його до уваги.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на час розгляду адміністративної справи щодо позивача були відсутні будь-які фактичні дані, які встановлювали наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №406732 від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладення штрафу скасувати, закривши провадження по справі.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому позов підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закриттю.

В порядку ст.139 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8,9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій код НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до поліцейського взводу №3 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Денисова Романа Володимировича, адреса: 50069, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Волгоградська, 11 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №406732 від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України та накладення штрафу в розмірі 255 гривен та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 20 червня 2019 року.

Суддя Н.Л. Панас