Справа № 815/5544/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2019 року

Київ

справа №815/5544/17, адміністративне провадження №К/9901/64034/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 (суддя Гусев О.Г.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 (судді: Лук`янчук О.В. (головуючий), Бітов А.І., Ступакова І.Г.) у справі № 815/5544/17 за позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA508030/2017/000029/2 від 04.10.2017 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA/508030/2017/0070 від 04.10.2017.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товару, оскільки позивачем до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість. Натомість всі зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованого товару, що вказані в поданих документах, а тому рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA508030/2017/000029/2 від 04.10.2017 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA/508030/2017/0070.

4. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2018, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

6. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.10.2017 для митного оформлення товару - автомобіля MINI COOPER Countryman, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 ; номер кузова НОМЕР_1 ; тип двигуна - бензиновий; об`єм двигуна - 1598 см.куб.; потужність 135 квт, номер двигуна Н/В , календарний рік виготовлення 2013; модельний рік виготовлення 2014; колісна формула 4Х4; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; тип кузова - хетчбек; колір синій; виробник: Bayerische Motoren Werke AG Werk Oxford (MINI), Німеччина, декларантом - ОСОБА_1 було подано до відділу митного оформлення Херсонської митниці ДФС наступні документи: митна декларація №UA205010/2017/004711 від 13.09.2017; рахунок-фактура (інвойс) №30/2017 від 11.09.2017; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2017/113669 від 13.09.2017; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 0132825 від 20.07.2015; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №В-1697 від 13.09.2017; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №12 від 02.10.2017; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу "Радіологічний №380 від 11.09.2017); висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №Вє-596 від 02.10.2017; інші некласифіковані документи, довіреність НМТ 170801 від 12.09.2017; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.008.16894-17 від 19.09.2017; інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 1/1-1-0-0/1.3/00/1/2/5 від 03.10.2017; митна декларація №UA508030/2017/005143 від 03.10.2017.

Вказаний товар був задекларований за основним методом - за ціною договору.

Мотивуючи тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості посадовою особою митного органу декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно із статтею 53 Митного кодексу України: платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом 04.10.2017 було надано письмові роз`яснення, а також копію інвойсу на купівлю автомобіля з аукціону у США від 30.07.2015 №6894, копію імпортної польської декларації від 21.09.2015 №OGL/323020/00/001378/2015 та копію звіту autoDNA від 22.06.2017.

04.10.2017 позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2017/00070 та прийнято рішення про визначення митної вартості №UA508030/2017/000029/2 від 04.10.2017. Підставами для відмови в прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару слугувало заявлення неповних відомостей про митну вартість товару, документи, надані для підтвердження митної вартості, не містили усіх необхідних даних та не було підтверджено усі відомості та розрахунки.

Митну вартість товарів скориговано та визначено за другорядним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги контролюючий орган посилається на невідповідність висновку судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку контролюючого органу, полягають у безпідставному визначенні позивачем митної вартості товару за ціною договору, з огляду на те, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі яких проводився розрахунок.

Контролюючий орган вказує, що єдиним покупцем, власником та одержувачем задекларованого транспортного засобу є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 на підставі довіреності є представником ОСОБА_2 на здійснення митного супроводження (придбання, доставка, оформлення) транспортного засобу, а право на звернення до суду з позовом та на здійснення представництва в суді йому не надавалось. У зв`язку з зазначеним контролюючий орган вважає, що з позовною заявою у цій справі звернулась не належна особа, а суд першої інстанції не здійснив заміну первісного позивача на належного.

9. Третя особа - ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу контролюючого органу, в якому вказує на обґрунтованість та правомірність оскаржуваних судових рішень, зокрема вказує, що суди законно не взяли до уваги посилання митного органу на те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, оскільки останній є декларантом транспортного засобу, а тому має відповідні права та обов`язки як декларант, у тому числі і на оскарження рішення та дій митного органу у відповідності до приписів Митного кодексу України. У зв`язку з зазначеним просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України:

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Пункти 24, 39, 63 частини першої статті 4.

Декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Платник податків - особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

11.2. Частина 1 статті 49.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

11.3. Частина 1 статті 51.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

11.4. Частина перша статті 52.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

11.5. Пункт 4 частини третьої статті 52.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів.

12. Кодекс адміністративного судочинства України.

12.1. Частини перша - друга статті 48.

Суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

12.2. Частини перша - друга статті 49.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

12.3. Частина перша статті 55.

Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

12.4. Частина перша статті 59.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

12.5. Частина друга статті 59.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування товару або від імені якої здійснюється декларування. Уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

13. Суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу.

14. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

15. Зазначення в якості декларанта уповноваженої особи, яка діє від імені декларанта, не дозволяє ототожнювати таку з декларантом, визначення якого надано Митним кодексом України.

Оскільки сам декларант (а таким у справі є власник майна щодо якого проводяться митні процедури) надав від свого імені повноваження на вчинення дій пов`язаних з проведенням митних формальностей уповноваженій особі, то така мала право на вчинення дій пов`язаних з проведенням митних формальностей щодо транспортного засобу від імені декларанта, тобто у правовідносинах з митним органом, однак це не свідчить про автоматичне надання права на вчинення процесуальних дій в адміністративній справі при оскарженні рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення без відповідної довіреності.

Також слід враховувати, що за захистом може звертатись особа права чи інтереси якої порушено, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є оскарження рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які стосуються майна фізичної особи ОСОБА_2 , яка є єдиним покупцем, власником та одержувачем задекларованого транспортного засобу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Контролюючий орган в касаційній скарзі вказує, що єдиним покупцем, власником та одержувачем задекларованого транспортного засобу є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 на підставі довіреності є представником ОСОБА_2 на здійснення митного супроводження (придбання, доставка, оформлення) транспортного засобу, право на звернення до суду з позовом та на здійснення представництва в суді йому не надавалось.

Вказані доводи відповідач також вказував і в апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених обставин справи з позовом про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації до суду звернувся ОСОБА_1 , який є уповноваженою особою (представником) на здійснення митного супроводження (придбання, доставка, оформлення) транспортного засобу на підставі довіреності, копія якої міститься в матеріалах справи (т.1 а.с. 169).

Матеріали справи не містять довіреності виданої ОСОБА_2 на представлення її інтересів в суді.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 ОСОБА_2 залучено у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Проте з огляду на доводи контролюючого органу на вимоги процесуального законодавства колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залучивши ОСОБА_2 у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не перевірив чи може вказана особа мати саме такий процесуальний статус у цій справі, а також чи міг ОСОБА_1 звертатися до суду з цим позовом, тобто чи є він належним позивачем у справі, з огляду на приписи норм Митного кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2018, якою у справі залучено третю особу, не містить обґрунтувань відносно необхідності залучення ОСОБА_2 у справу саме у якості третьої особи.

Вказане залишилось поза межами дослідження і судом апеляційної інстанції, хоча відповідач наголошував в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не є особою, яка може звертатись з позовними вимогами, що заявлені у цій справі.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не дотримались норм процесуального права та не надали належної правової оцінки всім доводам та аргументам контролюючого органу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

18. Згідно ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

19. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають з огляду на порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування таких судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

20. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вказане та встановити чи є ОСОБА_1 належним позивачем у справі, а ОСОБА_2 правомірно та з дотриманням норм процесуального права залучена у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

21. Відповідно до п. 2 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359, пунктом Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №815/5544/17 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду