Справа № 490/4907/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/192/2019 Справа № 490/4907/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

07 червня 2019 року Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року позивач звернувся до суду до відповідача з позовом, в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними та недійснити відносно виплати одноразової грошової компенсації у меншому розмірі; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги до 05 травня із розрахунку чотирьох мінімальних пенсій за віком; стягнути з відповідача на його користь не отриману одноразову грошову допомогу до 05 травня 2019 р. в розмірі 5458 грн. та відшкодувати йому за рахунок держави моральний збиток в розмірі 50 000,00 грн., заподіяний незаконними рішеннями органів державної влади.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Ст. 19 КАС України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Нормами ст. 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів. Так, ч. 1 цієї статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ч. 1 цієї статті.

Ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених ст. ст. 20, 22, 25-28цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд адміністративним судом з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 318 КАС України).

Проте чинний КАС України не містить чіткого правового алгоритму дій судді на стадії відкриття провадження у справі у випадку подання позовної заяви з недотриманням норм, що регулюють предметну підсудність адміністративних справ.

Таким чином, застосуванню підлягає закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Так, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, встановлено, що справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) окружного адміністративного суду, з метою недопущення порушення права позивача на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та уникнення причин для скасування рішення, яке буде ухвалене у справі, з підстав, встановлених ч. 1 ст. 318 КАС України, керуючись п. 6 ч. 7 КАС України, матеріали адміністративного позову слід передати за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. ст. 7, 19, 20, 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - передати за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гуденко О.А.