Справа № 400/1869/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Миколаїв.

24 червня 2019 р.справа № 400/1869/19
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мороз А. О., ознайомившись з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаДепартаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001

провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (надалі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправним встановлення відповідачем черговості виплат грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, із врахуванням 10 серпня 2018 р. як дати взяття позивача на квартирний облік;

2) зобов`язати відповідача здійснити виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, за рахунок розподіленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2019 р. № 418-р субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, із врахуванням 27 березня 2017 р. як дати взяття позивача на квартирний облік.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до п. 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280 (надалі - Порядок № 280), позивач має право на отримання грошової компенсації за жилі приміщення і така компенсація виплачується в залежності від черговості взяття особи на квартирний облік, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 березня 2017 р. позивача взято на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Разом з тим, відповідач, при формуванні черги, взяв до уваги не дату постановки позивача на квартирний облік - 27 березня 2017 р., а 10 серпня 2018 р., так як в цю дату виконавчий комітет Миколаївської міської ради прийняв рішення вважати позивача таким, що перебуває на квартирному обліку, як внутрішньо переміщена особа з числа учасників бойових дій. Питання дати взяття позивача на квартирний облік вже було предметом судового розгляду і ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва провадження у справі було закрито, так як виконавчий комітет Миколаївської міської ради визнав технічну помилку і вірною датою взяття позивача на квартирний облік є 27 березня 2017 р. Оскільки Порядок № 280 отримання грошової компенсації прив`язує до черговості взяття на квартирний облік, то встановлення відповідачем черговості виплати позивачу грошової компенсації, виходячи з 10 серпня 2018 р., а не 27 березня 2017 р., порушує його права.

Ознайомившись з позовом, суд приходить до висновку про те, що він не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Як визначено ст. 19 ч. 1 п. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, для віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, необхідна одночасна наявність двох передумов:

- відповідачем у справі повинен виступати суб`єкт владних повноважень, під яким КАС України розуміє орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг і

- відсутність іншого порядку судового провадження щодо такого спору.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 р. у справі № 755/10947/17 висловлена така правова позиція з приводу розмежування адміністративної та цивільної юрисдикції: "Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень".

Таким чином, при визначенні юрисдикції, суд має враховувати і суть спору, а також за захистом яких прав звертається особа.

Відповідно до п. 1 Порядку № 280, він визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) відповідно до Житлового кодексу Української РСР та перебувають не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.

Як зазначено в преамбулі Порядку № 280, він прийнятий на підставі статті 48-1 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, Житловий кодекс Української РСР доповнено ст. 48-1 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань забезпечення житлом громадян" від 11 червня 2009 р. № 1510-VI.

Таким чином, відповідно до Порядку № 280, держава взяла на себе зобов`язання виплатити грошову компенсацію внутрішньо переміщеним особам, яких вона не здатна забезпечити житлом. Виплата такої компенсації передбачена окремою нормою Житлового кодексу Української РСР і Порядок № 280 прийнятий в її виконання. З огляду на викладене, слід зробити висновок про те, що виплата грошової компенсації, це складова частина житлових правовідносин і відповідач в них виступає не в якості суб`єкта владних повноважень. Фактично позивач діє на захист свого по суті цивільного права на отримання грошової компенсації за житло і обраний ним спосіб відповідає захисту саме для цивільних прав, а тому даний спір не має ознак публічного і не повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 п. 1 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ст. 170 ч. 6 КАС України).

За приписами ст. 19 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд його справи віднесено до юрисдикції цивільного суду.

Питання про повернення судового збору судом не вирішується, так як позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 13 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати.

Керуючись ст. ст. 170 ч. 1 п. 1, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 400/1869/19.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до Центрального районного суду м. Миколаєва із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя А. О. Мороз