Справа № 676/2409/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/2409/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевцова Л.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

19 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Моніча Б.С. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйому 2 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Завацької Олени Олександрівни на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2019 року (прийняте у м. Кам`янець - Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Інспектора роти № 1 батальйому 2 роти Управління патрульної полійції в Хмельницькій області Завацької Олени Олександрівни (далі - відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 09.04.2019 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом в якому просив: скасувати про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1030596 від 31.03.2019, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2019 позов задоволено повністю.

Постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Хмельницькій області Завацької О.О. від 31.03.2019 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2019, позивач керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим допустив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що непред`явлення при перевірці полісу автоцивілки не є підставою для притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 " ґ " ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно підпункту "а" п. 2.4 ПДР, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) вказано, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 2 ст. 21 Закону № 1961-IV вказано, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Положенням статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".

При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно пояснень відповідача, 31.03.2019, під час виконання службових обов`язків відповідачем виявлено та вподальшому встановлено гр. ОСОБА_1 , який близько 09:53 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ номерний знак НОМЕР_1 а/д Н-03, 288 км., в якому не працював правий задній ліхтар, при цьому, не маючи при собі полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 "ґ" ПДР внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку із чим, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" транспортний засіб позивача було зупинено працівниками поліції.

При цьому відповідачем вказано, що оскільки позивач порушив ПДР України то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Відтак, відповідач вважає, що порушення позивачем правил ПДР України, яке виявилось у несправності правого заднього ліхтаря, зумовило виникнення в інспектора патрульної поліції права на реалізацію наданих останньому повноважень, а саме право вимоги документів передбачених п. 2.1 ПДР України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

З матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення порушення, а саме "не працював задній правий ліхтар", яке слугувало підставою для зупинення автомобіля позивача та перевіркою документів.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає протиправними вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в т.ч. полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

При цьому, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 було зобов`язано відповідача надати суду відеозапис, яким зафіксовано вчинення правопорушення встановленого постановою серії ЕАВ №1030596 від 31.03.2019.

Проте, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМА 1670541, строк дії якої з 01.11.2018 по 31.10.2019 включно, забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21093 н. з. НОМЕР_1 .

Разом з цим, суд відхиляє посилання відповідача на рішення Верховного Суду так як наведені відповідачем справи не є ідентичними із даною, оскільки суттєво різняться обставини справи та наявність доказів.

Отже, враховуючи, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, апеляційний суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача про пред`явлення документів в т.ч. поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно із ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйому 2 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Завацької Олени Олександрівни залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Моніч Б.С. Боровицький О. А.