Справа № 500/327/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/327/19

23 травня 2019 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Хрущ В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Осадчука І. О,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - Степанова М.Д.,

представник третьої особи - ОСОБА_3 ,

за відсутності відповідача, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чортківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ", -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чортківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , в якому позивач просить скасувати рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у власності позивача знаходиться частина будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачем 10.10.2018 року прийнято рішення №266 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 . Позивач вважає вказане рішення протиправним, з огляду на те, що відповідачем не враховано всіх обставин надання дозволу, зокрема того, що дана споруда буде зводитись із порушенням норм чинного законодавства щодо порядку зведення таких споруд. При цьому позивач посилається на те, що у неї виникла необхідність у зверненні до суду, оскільки ОСОБА_4 звів тимчасову споруду з порушенням, на думку позивача, норм чинного законодавства щодо порядку заведення тимчасових споруд, яка не відповідає протипожежним нормам, оскільки розміщена на відстані менше шести метрів від будинку. Із підстав вищенаведеного, позивач вважає рішення №266 від 10.10.2018 року Виконавчого комітету Чортківської міської ради протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, власне, і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 04.02.2019 позовну заяву було залишено без руху. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 19.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2019 року.

04.03.2019 року, відповідачем - Чортківською міською радою, на адресу суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника Виконавчого комітету Чортківської міської ради.

13.03.2019 року представником третьої особи подано заяву про виклик і допит у якості свідка ОСОБА_5 .

Крім того, також подано письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких зазначено, що при заявлені позовних вимог позивачкою не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав при прийнятті спірного рішення, оскільки зі змісту позовної заяви не вбачається, яким саме чином порушено її інтереси. Позивач повинна довести, що вона має законний інтерес і є потерпілою від порушень цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень. Таким чином, за твердженням третьої особи, відсутність порушеного права, є підставою для прийняття судом рішення про відмову позивачу в позові. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

У підготовчому судовому засіданні 13.03.2019 року клопотання представника третьої особи щодо допиту у якості свідка ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Окрім того, у цьому ж засіданні задоволено клопотання позивача про виклик та допит у якості свідка начальника відділу містобудування, архітектури та капітального будівництва міської ради ОСОБА_6 .

Підготовче судове засідання відкладено на 21.03.2019 року з метою забезпечення позивачем та її представником явки свідка ОСОБА_6 у наступне судове засідання.

В судовому засіданні 21.03.2019 року представником третьої особи подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії Технічного висновку (звіту) про результати технічного обстеження тимчасової споруди від 19.03.2019 року. Вказане клопотання судом задоволено.

21.03.2019 року підготовче засідання відкладено на 12.04.2019 року, для повторного виклику відповідача та свідка.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 12.04.2019 року, оголошено заяву свідка ОСОБА_6 про розгляд справи без її участі, у зв`язку із неможливістю прибути у судові засідання. З врахуванням думки позивача та третьої особи, визнано можливим розгляд справи за відсутності даного свідка.

12.04.2019 року за погодженням учасників справи - продовжено строки розгляду справи та витребувано у відповідача додаткові документи. Розгляд справи відкладено на 13.05.2019 року.

13.05.2019 року від представника позивача Квятковського Д.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року, повторно витребувано від відповідача Виконавчого комітету Чортківської міської ради додаткові докази, та відкладено розгляд справи на 23.05.2019 року.

15.05.2019 року від відповідача надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів. Крім того, у заявленому клопотанні відповідач просить суд взяти до уваги той факт, що позивач вказує на те, що необхідність у зверненні до суду у неї виникла через порушення зведення тимчасової споруди ОСОБА_4 , проте з Виконкомом в адміністративні правовідносини позивач - не вступала, а порушення своїх прав мотивує - не безпосередньо діями суб`єкта владних повноважень в адміністративних відносинах, а діями третьої особи при зведенні тимчасової споруди, що виразилися в порушенні, на думку позивача, її прав. Тому, на думку відповідача, оскарження спірного рішення виконкому у даному випадку - не має на меті захисту прав позивача як учасника адміністративних правовідносин, а є зверненням щодо захисту її речових цивільних прав.

Зважаючи на раніше подану заяву про розгляд справи за відсутності представника Виконавчого комітету Чортківської міської ради, - суд, враховуючи думку присутніх учасників визнав за можливе проводити розгляд даної справи за відсутності відповідача.

Позивач та її представник у судових засіданнях позовні вимоги підтримували з підстав, наведених у позовній заяві, додатково також посилались на те, що до прийняття рішення для голосування готувалось два проекти цього рішення, а тому Виконавчий комітет повинен був проголосувати не за, а проти надання Степанову ОСОБА_7 Д. дозволу. Просили позов задовольнити.

ОСОБА_4 , як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та його представник у судових засіданнях проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити у задоволені позову.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи, наведені сторонами та третьою особою, заслухавши думку позивача, третьої особи та їх представників, оцінивши доводи, наведені позивачем, відповідачем та третьою особою, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах адміністративної справи, - суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити, з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 - є власником квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

10 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Чортківської міської ради прийнято рішення №266 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ", яким вирішено:

- надати дозвіл гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ;

- виготовити та погодити в установленому законом порядку паспорт прив`язки тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ;

- копію рішення направити у відділ містобудування, архітектури та капітального будівництва міської ради, відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища;

- контроль за виконанням даного рішення покласти на начальника відділу містобудування, архітектури та капітального будівництва міської ради Глущук У.І.

16.11.2018 року представник позивача звернувся до голови Чортківської міської ради Тернопільської області із заявою, в якій просив скасувати рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ". Дане прохання обґрунтував тим, що гр. ОСОБА_4 не погодив зведення тимчасової споруди із ОСОБА_1 , яка являється власником сусіднього будинковолодіння по АДРЕСА_2 , а зведення тимчасової споруди у вигляді гаражу не відповідає вимогам встановлених Державними будівельними нормами України.

11 грудня 2018 року на сесії Чортківської міської ради Тернопільської області розглянуто заяву представника позивача. Результат голосування:"за"-4, "проти"-10, "утримались" 8 (а.с.19).

Тобто, Чортківською міською радою не було прийнято рішення про скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10 жовтня 2018 року.

У зв`язку із наведеним позивач звернулась до суду за захистом свої прав та інтересів, які, на її думку, порушені шляхом надання відповідачем дозволу та зведенням тимчасової споруди із порушення норм чинного законодавства щодо порядку зведення таких споруд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 2 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх с творення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами Виконавчі органи.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів.

При цьому, за змістом статті 40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом, забезпечують організацію благоустрою населених пунктів.

Згідно статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеві органи влади мають виняткове право на видачу дозволів на установку малих архітектурних форм та тимчасових споруд.

Нормами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

За приписами частини десятої вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх Виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені також статтею 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", згідно частини 2 до таких повноважень належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно з частинами 2, 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 (далі - Порядок) - тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.

Так, пунктом 1.10 Порядку встановлено, що для розміщення групи тимчасових споруд (але не більше п`яти) розробляється єдиний паспорт прив`язки тимчасових споруд з прив`язкою кожної окремої тимчасової споруди з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Пунктом 2.2 даного Порядку передбачено, що замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного Виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди.

У відповідності до пункту 2.3 Порядку до такої заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасової споруди з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І ОСОБА_8 Б., адреса, контактна інформація).

Як встановлено судом, ОСОБА_4 25.09.2018 року звернувся до Чортківської міської ради із відповідною заявою про надання дозволу на встановлення тимчасових споруд для господарських потреб, зберігання та власного майна за адресою: АДРЕСА_1 .

В даній заяві він зазначив власні реквізити, до заяви додав копію паспорта, ідентифікаційний код, а також відповідні графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасових споруд на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів тимчасових споруд з прив`язкою до місцевості.

Відповідно до пункту 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання негативних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обмежень або науково-технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру з підстав не передбачених законом не допускається .

Як встановлено матеріалами справи, для видачі Виконавчим комітетом Чортківської міської ради дозволу на розміщення тимчасових споруд, всі дозвільні документи, які надають право на розміщення тимчасових споруд, - були надані ОСОБА_4 та відповідають чинному законодавству, а тому для прийняття відповідного рішення у Виконавчого комітету Чортківської міської ради були наявні правові підстави.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп ( v001р710-97 ) у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування.

Тому, виходячи з положення пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку ненормативний акт органу місцевого самоврядування одноразового застосування, яким є оскаржуване рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року, - є виконаним третьою особою, ОСОБА_4 при реалізації наданого йому дозволу та встановленні тимчасової споруди, що підтверджується відповідними доказами та не заперечувалось в ході розгляду даної справи жодним з учасників.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно Технічного висновку (звіту) про результати технічного обстеження тимчасової споруди від 19.03.2019 року - зведена ОСОБА_4 тимчасова споруда для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в цілому відповідає державним будівельним нормам при умові усунення виявлених недоліків.

Таким недоліком визначено непридатність для нормальної експлуатації металевих ферм даху.

Згідно даного технічного звіту ОСОБА_4 рекомендовано врахувати технічний стан всіх конструкцій, висновки, зауваження та пропозиції експерта та включити в перелік невідкладних робіт підсилення металевих ферм розкосами та нанести антикорозійне покриття металевих конструкцій.

Тобто, даним технічним висновком (звітом) - не підтверджено припущень позивача про те, що тимчасова споруда встановлена ОСОБА_4 , не відповідає протипожежним та будівельним нормам.

Однак, суд звертає увагу на те, що вказаний висновок не може бути оцінений у даній справі як належний доказ правомірності чи неправомірності прийняття оскаржуваного рішення №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ", - в силу того, що він, хоч і наданий третьою особою на спростування тверджень позивача про невідповідність зведеної на даний час тимчасової споруди вимогам будівельних та протипожежних норм, - однак, не має жодної доказової сили при оцінці судом питання про правомірність винесеного відповідачем рішення, яким ОСОБА_4 на зведення цієї ж тимчасової споруди попередньо надавався дозвіл.

Фактично, як вірно зазначаено третьою особою та відповідачем, обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, стосуються вже зведеної ОСОБА_4 тимчасової споруди, - тобто, є обставинами, які виникли вже після прийняття вказаного рішення №266 від 10.10.2018 року про надання ОСОБА_4 дозволу на розміщення такої споруди, а, відтак, - ніяк не могли бути прийняті до уваги відповідачем при прийнятті спірного рішення та, беззаперечно, не можуть були підставою для його скасування.

З огляду на зазначене, суд робить висновок про те, що внаслідок прийняття рішення №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 " - відповідачем права позивача не порушено, оскільки, вказане рішення про надання ОСОБА_9 дозволу на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб - жодним чином не спричинило для неї негативних наслідків, не завдало будь-якої шкоди її інтересам.

Щодо тверджень представника позивача про те, що оскільки відповідачем до голосування готувалось два проекти рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради: як про надання дозволу так і про відмову ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди, а тому відповідач зобов`язаний був прийняти саме рішення про відмову в наданні такого дозволу, - то суд зазначає, що такі твердження є безпідставними, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень Виконавчого комітету.

Пунктами 2.2-2.2.5 Регламенту Виконавчого комітету Чортківської міської ради, розміщеному на загальнодоступному офіційному сайті Чортківської міської ради, - визначено порядок підготовки рішень виконкому.

Так, Виконком у межах своїх повноважень приймає рішення (п.2.2.1).

Процес підготовки рішення виконкому включає: нормотворчу ініціативу; розробку проекту рішення (п.2.2.2).

Нормотворчу ініціативу у виконкомі мають міський голова, заступник міського голови, секретар (керуючий справами) виконкому, члени виконкому (п.2.2.3).

Проекти рішень виконкому готуються спеціалістами з даних питань (п.2.2.4).

Відповідальність за підготовку рішення несе посадова особа, на яку, відповідно до резолюції міського голови, заступника міського голови, секретаря (керуючого справами) виконкому покладено організацію підготовки проекту рішення (п.2.2.5).

Відповідно до пункту 2.2.9 Регламенту - проекти рішень виконкому готуються спеціалістами, членами виконкому, яким доручено їх підготовку, та надаються секретарю (керуючому справами) виконкому в надрукованому вигляді (на папері) за 5 днів до засідання виконкому. Ознайомлення членів виконкому з документами, які подаються на розгляд виконкому проводиться за 3 дні до його засідання секретарем (керуючим справами) виконкому.

Відповідно до пунктів 2.5.11 -2.5.19 Регламенту - головуючий на засіданні виносить на голосування проект рішення виконкому. Участь у голосуванні приймають тільки члени виконкому (п.2.5.11).

Рішення виконкому на його засіданні приймаються більшістю голосів від загального складу виконкому (п. 2.5.12).

Голосування може бути проведено без підрахунку за наявною більшістю голосів членів виконкому, які присутні на його засіданні (п.2.5.13).

Члени виконкому, мають право під час обговорення проекту рішення виконкому вносити зауваження та пропозиції стосовно змін та доповнень до проекту рішення виконкому, а також пропозиції й зауваження стосовно порядку денного засідання виконкому.

Головуючий на засіданні підводить підсумки обговорення проекту рішення виконкому, визначає які зауваження та пропозиції приймаються до уваги, ставить на голосування прийняття проекту рішення виконкому за основу (2.5.14).

Хід засідання виконкому занотовується. Нотатки повинні повністю відбивати хід обговорення, містити інформацію про день, час, місце проведення засідання, порядок денний засідання, прізвище головуючого на засіданні. На основі нотатків секретар (керуючий справами) виконкому оформляє протокол засідання виконкому, який підписує головуючий на засіданні. Протоколи засідань виконкому зберігаються в загальному відділі. Протоколи засідання виконкому є офіційними документами, що підтверджують процес обговорення та прийняття рішень виконкомом (пункти 2.5.15-2.5.17).

Згідно з пунктом 2.5.19 Регламенту міський голова підписує рішення в день проведення засідання виконкому, на якому їх було прийнято.

Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу №15 засідання Виконавчого комітету Чортківської міської ради від 10.10.2018 року - за наслідками розгляду питання про надання ОСОБА_4 дозволу на встановлення тимчасової споруди, результати голосування були наступними: "за"-11, "проти" 0, "утримались"" 1; Рішення прийнято (а.с30).

Тобто, з даного витягу з протоколу №15 від 10.10.2018 року видно, що за проект рішення про надання дозволу ОСОБА_4 проголосувала більшість голосів від загального складу виконкому.

При цьому, з цього ж витягу не вбачається, що після доповіді начальника відділу містобудування, архітектури та капітального будівництва міської ради Глущук ОСОБА_10 будь-яким з членів виконкому під час обговорення цього проекту рішення вносились зауваження чи пропозиції стосовно змін та доповнень до даного проекту рішення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що підготовка та наявність двох проектів рішення на момент голосування - є суто процедурним питанням на шляху до його прийняття.

Умови, за яких орган приймає рішення про надання дозволу або відмовляє у наданні дозволу, визначені законом.

Якщо умови щодо відмови у наданні дозволу відсутні - орган повинен надати дозвіл.

Ці повноваження та порядок їх реалізації, в силу вимог чинного законодавства, - передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити лише у разі наявності обґрунтованих підстав для цього, визначених законом). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Аналогічна правова позиція щодо повноважень відповідних органів з приводу вирішення питання про надання дозвільних документів - викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 року у справі №816/303/16, від 22.12.2018 року у справі №804/1469/17, від 06.03.2019 року у справі №1640/2594/18 та ін.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що відповідач, будучи органом місцевого самоврядування та суб`єктом, наділеним відповідними повноваженнями щодо вирішення питань дозвільного характеру, - виконав покладений на нього обов`язок щодо розгляду заяви третьої особи про надання відповідного дозволу та, враховуючи свої повноваження, які не є дискреційними та передбачають лише один вид правомірної поведінки - надати дозвіл або не надати (відмовити лише у разі наявності обґрунтованих підстав для цього, визначених законом), - прийняв за наслідками розгляду порушеного питання одне з визначених законом рішень: про надання дозволу, не знайшовши при цьому підстав для надання мотивованої відмови у його наданні.

Щодо посилань позивача, які наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог як підстави для звернення до суду, про подання позивачем (в особі представника) заяви до міської ради, в якій порушувалось питання про необхідність скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року та розгляду вказаної заяви на засіданні сесії міської ради 11.11.2018 року за наслідками якого шляхом голосування рішення не прийняте, - то суд зобов`язаний оцінити такі твердження, і при їх оцінці суд виходить з наступного.

Нормами статті 46 Регламенту Чортківської міської ради VII скликання (зі змінами згідно рішення міської ради №1219 від 26.09.2018 року), розміщеного на загальнодоступному офіційному сайті Чортківської міської ради, визначено порядок скасування рішень Ради.

Згідно з положеннями пунктів 46.1 46.4 цієї статті за мотивованим поданням голови міської ради, секретаря міської ради, постійної комісії, інших суб`єктів, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є ініціаторами і розробниками проекту рішення, Рада може скасувати раніше прийняте рішення. Рада може скасовувати свої раніше прийняті рішення з будь-яких питань, що належать до її компетенції, крім випадків, передбачених п. 47.3 ст. 47 Регламенту. Рада не може скасовувати свої рішення ненормативного характеру, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Профільна постійна комісія Ради попередньо розглядає доцільність скасування раніше прийнятих Радою рішень. Рішення про скасування раніше прийнятого рішення Ради приймається у порядку, передбаченому цим Регламентом.

Відповідно до статті 37 цього ж Регламенту міської ради - рішення ради приймається відкритим поіменним голосуванням. Поіменне голосування проводить лічильна комісія за списком депутатів, роблячи відмітки за, проти, утримався, про що засвідчує підписом. Відомість голосування за підписом голови та членів лічильної комісії подається головуючому для оголошення результатів та надалі зберігається у секретаря міської ради.

Положеннями пунктів 36.1 та 36.3 статті 36 наведеного Регламенту визначено, що засідання сесій Ради протоколюються. Ведення та оформлення протоколу здійснює відповідальний працівник міської Ради. Протоколи сесії Ради є відкритими і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як видно із наявного в матеріалах справи витягу з протоколу сорок восьмої сесії Чортківської міської ради VII скликання від 11.12.2018 року на засіданні сесії при вирішенні питання за заявою адвоката позивача щодо скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 " - були присутні обидві сторони: представники ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яким було надано слово для надання відповідних пояснень, було задано запитання та висловлено відповідні думки (а.с.19).

Так, представник ОСОБА_1 надав пояснення щодо того, що рішення сесії прийняте завчасно, зокрема, з огляду на те, що не було з`ясовано, чи існує конфлікт між сусідами, дана тимчасова споруда не відповідає протипожежним та будівельним нормам, розташована на бетонній основі.

Представник ОСОБА_4 пояснив, що на даному етапі компроміс з сусідкою неможливий, тимчасова споруда є невисокою та нічого не затінює і нікому не заважає, стосовно фундамента пояснив, що це власна земля і власник може сам вирішувати бетонувати ту чи іншу ділянку, на рахунок пожежних норм пояснив що дана споруда є тимчасовою та завтра може бути прибрана.

За результатами голосування було здійснено підрахунок голосів: "за"- 4, "проти"-10, "утримались" - 8 (а.с.19).

Вищезазначене свідчить про те, що, фактично, обставини на які учасники справи посилаються в обґрунтування свої вимог по суті заявленого позову, - були оцінені під час розгляду питання на сесії міської ради, і рада, враховуючи надані їй повноваження, - визначилась із підставами для прийняття чи неприйняття відповідного рішення.

Поряд з цим, суд зазначає, що відображені у вказаному протоколі обставини - не мають доказової сили під час розгляду даної справи, та не можуть бути визнані судом як підстава для здійснення висновку про наявність чи відсутність порушення прав позивача при прийнятті Виконавчим комітетом Чортківської міської ради рішення №266 від 10.10.2018 року, оскільки підтверджують пізніше здійснене волевиявлення ради, та жодним чином не впливають на обставини прийняття оскаржуваного рішення, а тому не можуть оцінюватись судом при наданні йому оцінки та вирішенні питання про порушення при його прийнятті прав позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач при наданні письмових пояснень просив суд взяти до уваги факт, на який позивач вказує у позовній заяві, а саме те, що необхідність у зверненні до суду у неї виникла через те, що третьою особою "зведено тимчасову споруду із порушенням норм чинного законодавства щодо порядку зведення тимчасових споруд, що може призвести до пошкодження нерухомого майна, власником якого являється позивач", проте, позивач не вступала з виконкомом в адміністративні правовідносини, а порушення своїх прав мотивує не безпосередньо діями суб`єкта владних повноважень в адміністративних відносинах щодо неї, а діями третьої особи, що виразилися в порушення, на думку позивача її прав, а отже, оскарження спірного рішення виконкому у даному випадку не має на меті захисту прав позивача, як учасника адміністративних правовідносин, а є зверненням щодо захисту речових цивільних прав.

З даного приводу суд зазначає, що такі твердження узгоджуються і з твердженнями третьої особи, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході розгляду даної справи, з огляду на наступне.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту .

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З огляду на вказане, слідує висновок, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01 грудня 2015 року по справі №800/134/15.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ.

Так, зокрема, відповідно до положень пункту 25 рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (№63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Петриченко проти України" (№2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи з наведених вимог законодавства та вказаних рішень Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку що під час розгляду справи позивачем не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження посилань протиправності відносно неї та невідповідності вимогам законодавства рішення відповідного суб`єкта владних повноважень, прийнятого за наслідками розгляду питання про надання ОСОБА_4 дозволу на встановлення тимчасової споруди.

Тому, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, оцінивши всі доводи сторін, при вирішенні порушеного позивачем питання щодо скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ", в межах наданих законом повноважень, суд приходить до висновку, що прийняття даного рішення жодним чином не зачіпає та будь-яким чином не порушує прав позивача у даній справі.

Водночас, як встановлено судом, зміст позовної заяви, викладені у ній обставини та надані позивачем докази - не узгоджуються із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами, оскільки, фактично, позивач, оскаржуючи рішення суб`єкта владних повноважень, має намір захистити порушені, на її думку права, у правовідносинах, які вподальшому, після прийняття даного рішення, склались між нею та третьою особою у даній справі.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскарження даного рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 " - не є належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 , оскільки не призведе до відновлення прав позивача з боку третьої особи, у разі їх порушення.

Натомість, захист та відновлення права та інтересів позивача, у разі їх дійсного порушення третьою особою, - може бути реалізовано шляхом звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно, під час розгляду справи на підставі наявних в ній в сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, встановлено, що при прийнятті рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 " права ОСОБА_1 не були порушені, а обраний позивачем спосіб захисту таких прав, у разі їх порушення з боку третьої особи, за наявності між ними конфлікту та неможливості досягнення компромісу, не відповідає заявленим позовним вимогам.

З огляду на все вищезазначене, суд дійшов висновку про недоведеність та відсутність порушеного права ОСОБА_1 при прийнятті Виконавчим комітетом Чортківської міської ради рішення №266 від 10.10.2018 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди для господарських потреб, зберігання інвентарю та власного майна по АДРЕСА_1 ", - а тому позовні вимоги, заявлені у спосіб, обраний позивачем, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню - судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.