Справа № 826/8534/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8534/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьміної Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Теслі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Шейко Т.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, в якому просив:

- скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про нікчемність правочину, а саме, переказу коштів (транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» 19 травня 2016 року в сумі 70 000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-012-000211015 від 25.03.2016» на рахунок № НОМЕР_1 та в сумі 1 393,47 грн на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (на суму 71393,47 гривень).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо формування повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині не включення до нього ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», в межах гарантованої суми відшкодування. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», в межах гарантованої суми відшкодування. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 35, ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що кошти, що обліковувались на рахунку позивача такий отримав на умовах Договору позики від 25.03.2016 №980-012-000211015 та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею, а законодавець визначив, що саме залучені банком кошти є вкладом, при цьому кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позика з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця, відтак, судом першої інстанції була недостатньо досліджена правова природа Договору позики, та суд дійшов хибного висновку про те, що позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду у межах граничного розміру відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім цього, відповідач зазначає, що Договір позики від 25.03.2016 №980-012-000211015 є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ «КІЦ», без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором по своїй природі не є вкладом, згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому, гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем.

Також, апелянт вказує, що фактичного перерахування грошових коштів як на рахунки юридичних осіб, так і на рахунки фізичних осіб не відбувалось - операції проводились шляхом здійснення відповідних проводок в балансі Банку, за відсутності грошових коштів в такій кількості на рахунку ПАТ «Банк Михайлівський».

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 12 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір №980-012-000000356 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», відповідно до умов якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта.

25 березня 2016 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» укладено договір №980-012-000211015, Тип договору: «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав у власність ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн на строк до 23 вересня 2016 року з процентною ставкою 33,54 відсотки річних, які ТОВ «КІЦ» зобов`язалось повернути на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та сплатити проценти по договору шляхом перерахування коштів на той же рахунок.

У відповідності до підпункту 5.4.3. пункту 5.4. статті 5 цього ж Договору ТОВ «КІЦ» має право з власної ініціативи достроково повернути кошти ОСОБА_2 у будь - який момент дії Договору, в тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_2 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків «КАПІТАЛ».

Згідно з наданою суду копією квитанції №QS331701 від 25 березня 2016 року ОСОБА_2 перерахував зі свого поточного рахунку на рахунок ТОВ «КІЦ» № НОМЕР_4 , відкритий у ПАТ «Укргазбанк», грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн.

У відповідності до копії довідки про стан рахунку № НОМЕР_1 з 01 березня 2016 року по 31 травня 2016 року та виписок по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2018 року вбачається, що у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на ім`я ОСОБА_2 відкриті рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , на який 19 травня 2016 року з рахунку № НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ТОВ «ІРЦ» у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», надійшли грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-012-000211015 від 25.03.2016» та грошові кошти у розмірі 1622,94 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-012-00011015 від 25.03.2016».

Також, у вказаній вище довідці про стан рахунку вбачається, що позивача повідомлено про нікчемність цих транзакцій в силу положень статті 215 Цивільного кодексу України та пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

18 травня 2016 року та 19 травня 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» Договори відступлення прав вимоги № 1805 та №1, згідно умов яких ТОВ «ІРЦ» зобов`язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «ІРЦ», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов`язався оплатити права вимоги.

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михалійвський» Ірклієнком Ю.П. від 01 червня 2016 року № 42/1 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів, у тому числі, які належать ОСОБА_2 в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» в розмірі 70,000 грн., що підтверджується Додатком 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

При цьому, в матеріалах справи наявні копії повідомлень про нікчемність вказаних вище транзакцій від 02 вересня 2016 року №ЗГЗ (К)/9023, від 02 вересня 2016 року №ЗКЗ (К)/9023/1, від 9 червня 2017 року №ЗГ/21015, адресовані позивачу, проте, відсутні докази направлення вказаних повідомлень разом з належними та допустимими доказами про їх отримання позивачем.

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 червня 2018 року № 1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно.

Згідно з зазначеним рішенням продовжено повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Волкову Олександру Юрійовичу строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно.

Незгода позивача із рішенням відповідача, зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення даного позову, однак, вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення відповідача про нікчемність правочину підлягає скасуванню та провадження в цій частині - закриттю, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), встановлено, що Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються: тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо); кількість інформаційних рядків, що змінюються; підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Так, договір № 980-012-000211015 від 25 березня 2016 року був укладений між ТОВ «КІЦ» та позивачем, а відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на виконання умов цього договору.

Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «ІРЦ» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «ІРЦ», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, згідно пункту 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який був укладений між позивачем та ТОВ «КІЦ», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих положень Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, надані позивачем кошти для ТОВ «КІЦ» через повіреного - ПАТ «Банк Михайлівський», були вкладом, котрий був повернутий на його поточний рахунок із відсотками згідно умов укладеного Договору позики.

За таких підстав, є необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивач не є вкладником Банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти на його рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», надійшли від ТОВ «ІРЦ» на підставі Договору позики та приходить до висновку, що позивач є саме вкладником ПАТ «Банк Михайлівський», тобто тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, ПАТ "Банк Михайлівський", виконуючи розрахунковий документ ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались, тому ПАТ "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед позивачем, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто до позивача.

Фактично відповідач визнав нікчемними розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший, що є протиправним.

Отже, у розумінні Закону № 4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли на його рахунок як вкладника від ПАТ «ІРЦ», є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Крім того, суд критично ставиться до посилання апелянта на постанову Національного банку України №917/БТ від 22 грудня 2015 року, зі змінами внесеними постановою Національного банку України №295/БТ від 27 квітня 2016 року, оскільки така постанова адресована посадовим особам Банку, а не вкладникам, відтак невиконання посадовими особами Банку постанови Національного банку України, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Також, частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Однак, відповідного судового рішення щодо визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 договору банківського рахунку відповідачем ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2 наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 01 червня 2016 року №42/2 на виконання вимог статті 216 Цивільного кодексу України застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» () по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 гривень.

Дані про позивача також були включені до переліку правочинів, які визнані нікчемними та застосовано наслідки нікчемності правочинів.

Наведене свідчить про те, що прийняття даного наказу зумовило настання юридичного факту для позивача у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В той же час, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України , оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15.

При цьому, суд також вважає за необхідне наголосити й на тому, що Верховний Суд у спірних правовідносинах неодноразово наголошував (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/8351/16-а, постанова від 18 грудня 2018 року у справі №826/2721/15) що права позивача не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. Отже, встановлена правова природа згаданого повідомлення про нікчемність унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним та скасування, відтак не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення відповідача про нікчемність правочину підлягає скасуванню.

Крім того, переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ» на рахунки ОСОБА_2 , відкриті у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 23 травня 2016 року.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про ОСОБА_2 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (на суму 71393,47 гривень), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та доповнення до переліків.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з урахуванням положень чинного законодавства України права та інтереси позивача мають бути захищені шляхом зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Щодо доводів апелянта в частині невірного розподілу судом першої інстанції судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року, зокрема, стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича.

Так, колегія суддів зазначає, що присудження здійснених позивачем судових витрат підлягає саме за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб), оскільки положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено таке присудження виключно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а у межах спірних правовідносин уповноважена особа виступає в якості посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано частину своїх повноважень в частині ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський». В свою чергу, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є відповідачем.

Мотиви та доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, який у зв`язку з задоволенням його позовних вимог, в силу положень чинного законодавства, підлягає присудженню на його користь.

Посилання відповідача на відсутність у нього бюджетних асигнувань є безпідставними, оскільки в даному випадку судові витрати підлягають стягненню саме за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до вимог ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення першої інстанції повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядами за правилами адміністративного судочинства.

Отже, апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення відповідача про нікчемність правочину - скасуванню, а провадження в цій частині - закриттю, оскільки судом першої інстанції порушено в цій частині норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про нікчемність правочину, а саме, переказу коштів (транзакція), здійснений товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» 19 травня 2016 року в сумі 70 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-012-000211015 від 25.03.2016» на рахунок № НОМЕР_1 та в сумі 1 393,47 грн. на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - скасувати, провадження в цій частині закрити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 червня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов