Справа № 826/12139/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2019 року № 826/12139/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства "Агролайт" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про стягнення податкового боргу з Дочірнього підприємства "Агролайт" в розмірі 418 117,92 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2017 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у встановлений строк надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, заяви про визнання позову також до суду не надходило. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття провадження за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом № 461 копія вказаної ухвали отримана останнім 10.10.2017 р.

Суд зазначає, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справ і вирішення спору по суті, у межах заявлених позивачем вимог, судом встановлено наступне.

Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулось із позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про стягнення податкового боргу з Дочірнього підприємства "Агролайт", який є узгодженим, проте самостійно платником податків не сплачений.

Матеріали справи свідчать, що Дочірнє підприємство «Агролайт» () перебуває на обліку як платник окремих податків у Криворізькій північній об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Відповідно до облікової картки платника податків, наданої контролюючим органом до суду, за Дочірнім підприємством "Агролайт" обліковується податковий борг на загальну суму 603 633, 75 грн. За період з 24.03.2017 по 07.07.2017 сума новоствореного боргу становить 418 117, 92, в т.ч. по податках:

- орендна плата - 388 182, 04 грн;

- податок на нерухоме майно - 29 758,40 грн.;

- надходження від розміщення відходів - 100, 44 грн.;

- надходження від викидів забруднюючих речовин - 77,04 грн.

Позивачем вказано, що вищевказаний податковий борг виник 01.11.2016 р. в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно.

В подальшому, як вказує позивач, станом на 07.07.2017 р. сума податкового боргу збільшилась в результаті несплати у встановлені терміни узгоджених сум податкових зобов`язань, а саме:

- згідно наданих платником податків податкових декларацій по земельному податку від 27.02.2017 р. №, податку на нерухоме майно від 22.02.2017 №, з екологічного податку від 04.05.2017 №, ;

- нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій за актами перевірок:

1. від 02.03.2017 р. №442/12-03/34010320 згідно податкового повідомлення-рішення від 13.03.2017 р. № на суму 1020,00 грн.;

2. від 24.02.2017 №392/12-03/34010320 згідно податкового повідомлення-рішення від 13.03.2017 р. № на суму 1020,00 грн.;

3. від 23.02.2017 р. №188/12-03/34010320 згідно податкового повідомлення-рішення від 13.03.2017 р. № на суму 2612,58 грн., № на суму 46081, 18 грн., № на суму 1020,00 грн.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно приписів пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, "грошове зобов`язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В даному випадку, як встановлено вище судом, станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, спірні грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу, який не сплачений станом на час звернення до суду та розгляду справи.

Слід зазначити, що ДПІ у відповідності з вимогами 95.2 статті 95 ПК України виставлено відповідачу податкову вимогу. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

З наведеного у сукупності вбачається дотримання позивачем вимог п. 95.2 статті 95 ПК України, а відтак і про дотримання встановленої ПК України процедури, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позивачем надано дані про банківські рахунки, зокрема:

Криворізька філія ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305750, номер рахунку 9108, 980-українська гривня, дата відкриття - 19 березня 2008 року;

ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, номер рахунку - 3480, 980-українська гривня, дата відкриття - 18 липня 2012 року;

ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, номер рахунку - 0000, 980-українська гривня, дата відкриття - 19 червня 2012 року;

ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, номер рахунку - 8591, 980-українська гривня, дата відкриття - 19 березня 2013 року;

ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, номер рахунку - 6445, 980-українська гривня, дата відкриття - 13 січня 2014 року;

АТ «Райфайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, номер рахунку - 2, 840-Долар США, дата відкриття - 28 травня 2018 року;

АТ «Райфайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, номер рахунку - 1, 643 російський рубль, дата відкриття 28 травня 2014 року;

АТ «Райфайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, номер рахунку - 4, 980-українська гривня, дата відкриття - 28 травня 2014 року;

АТ «Райфайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, номер рахунку - 3, 978- ЄВРО, дата відкриття - 28 травня 2014 року;

Казначейство України, МФО 899998, номер рахунку - 9563, 980-українська гривня, дата відкриття - 24 грудня 2014 року;

ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, номер рахунку - , 980-українська гривня, дата відкриття - 14 липня 2015 року.

Докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу на момент вирішення спору у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судовому порядку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Агролайт" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ) податковий борг на користь Держави у розмірі 418 117,92 грн. (чотириста вісімнадцять тисяч сто сімнадцять гривень дев`яносто дві копійки) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника банка.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, )

Відповідач - Дочірнє підприємство "Агролайт" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, )

Суддя Н.М. Клименчук