Справа № 1.380.2019.000656
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5505/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Святецького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Гавдик З.В., м. Львів) у справі №1.380.2019.000656 за адміністративним позовом приватного нотаріуса ОСОБА_2 до Департаменту містобудування Львівської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправними і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2019 року приватний нотаріус Кулиняк Ігор Ярославович звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Департаменту містобудування Львівської міської ради в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)" від 24.10.2018 року №215 в частині демонтажу вивісок приватного нотаріуса ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (порядковий номер в наказі 76, 77, 78, 79).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову Приватного нотаріуса ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту містобудування Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Департаменту містобудування Львівської міської ради (79012, м. Львів, вул. Сахарова, 42) про визнання протиправними і скасування наказу, - відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем приватним нотаріусом Кулиняком Ігорем Ярославовичем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" Департаменту містобудування Львівської міської ради та Департаментом містобудування Львівської міської ради подано відзиви на апеляційну скаргу в яких зазначають, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Заявники вважають, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи, що Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради надіслано позивачу Вимогу № 23/Р-3-4045 від 26.09.2018 року, в якій зазначено про порушення вимоги "Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові", а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку за адресою АДРЕСА_1 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідальність.

24.10.2018 року рішенням Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради прийнято наказ "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)" №215, в якому згідно п.п. 1.1 п. 1 наказано демонтувати приватному нотаріусу ОСОБА_2 самовільно встановлені вивіски розміщені за адресою: АДРЕСА_1 (порядковий номер в наказі 76, 77, 78, 79).

Однак, апелянт не погодився з даним наказом, та оскаржив його до суду.

Згідно п. п. 1.1. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові розробленого відповідно до Законів України "Про рекламу", "Про охорону культурної спадщини", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про адміністративні послуги", "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про основи містобудування в Україні", "Про благоустрій населених пунктів", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, ухвали міської ради від 21.04.2011 № 376 "Про Правила благоустрою м. Львова".

Згідно до п.п. 1.2 цього ж Порядку, даний порядок регулює відносини, які виникають у зв`язку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру встановлення архітектурних форм (вивісок) та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування архітектурних форм (вивісок), а також регламентує загальні вимоги до їх розміщення.

Згідно п. 1.5 Порядку, дія Порядку не поширюється на відносини, які виникають у зв`язку з встановленням зовнішньої реклами у м. Львові.

Згідно п. 6.1 Порядку, демонтажу підлягають: самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про рекламу" реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч.1 ст. 16 цього Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 цього Закону, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України "Про рекламу" вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно ст. 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ст. 25 Закону, приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність лише за наявності акта про сертифікацію робочого місця (контори)

приватного нотаріуса або рішення суду, яке набрало законної сили,

яким визнано незаконним акт про відмову у сертифікації робочого місця (контори) приватного нотаріуса.

Згідно п. 8 "Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності", Біля входу у приміщення повинна знаходитись інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса.

Вивіска має містити інформацію про державу Україну, Міністерство юстиції України, найменування головного управління юстиції, до сфери діяльності якого належить нотаріус, найменування нотаріального округу, напис "НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА", якщо приватний

нотаріус має контору (працюють два та більше приватних нотаріусів), або "НОТАРІУС", якщо нотаріус працює одноособово.

При вході до приміщення також розміщуються графік роботи приватного нотаріуса (інформація щодо часу початку та закінчення робочого дня, часу обідньої перерви, вихідних днів) та графік прийому громадян, якщо він відмінний від графіка роботи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Пункт 17 ч. 2 ст. 5 цього ж Закону передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Згідно ст. 6-1 цього ж Закону, дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Стаття 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом, а також, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами".

Згідно ч. 2 ст. 21 цього ж Закону, вивіска є малою архітектурною формою, елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.

Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позивач як приватний нотаріус повинен дотримуватись "Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності" затверджене наказом МЮУ від 23.03.2011 року № 888/5, оскільки таким положенням не передбачено звільнення нотаріуса від обов`язку дотриматись порядку (процедури) розміщення вивіски, встановленого органом місцевого самоврядування на території того населеного пункту де розміщена нотаріальна контора і де здійснює свою професійну діяльність нотаріус.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №1.380.2019.000656 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
В. В. Святецький
Повний текст постанови складений 20 червня 2019 року.