Справа № 520/4484/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 р. № 520/4484/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати незаконним рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 03.04.2019 № 2321-06/14004-09 про відмову у видачі йому патенту на винахід по заявці № а 2011 10438 від 29.08.2011.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем у встановлений судом строк було надано відзив на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 29.08.2011 ОСОБА_1 було подано заявку № а201110438 на видачу патенту України на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

15.03.2019 ДП «Українським інститутом інтелектуальної власності» було складено висновок про відмову у видачу патенту на винахід.

28 березня 2019 року позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із заявою щодо рішення за його заявкою на винахід № а201110438.

03.04.2019 відповідачем на адресу позивача було направлено лист за вих. № 2321-06/14004-09, яким ОСОБА_1 роз`яснено щодо форми рішення про відмову у видачі патенту на винахід, встановленого додатком 9 до пункту 6.8.1 Правил розгляду заявки н винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерств освіти і науки України від 15.03.2002 № 197, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.04.2002 № 364/6652.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому, зокрема, просить визнати незаконним рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 03.04.2019 № 2321-06/14004-09 про відмову у видачі йому патенту на винахід по заявці № а 2011 10438 від 29.08.2011.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , 29.08.2011 подав до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України заявку № а 201110438 на видачу патенту України на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як вбачається з матеріалів заявки № а 2011 10438 заявник надіслав до закладу експертизи мотивовані відповіді від 26.03.2018 та від 17.09.2019 на попередні висновки кваліфікаційної експертизи від 20.02.2018 вих. № 4503/ЗА/18 та від 05.09.2018 вих. 121554/ЗА/18.

Аргументація заявника, наведена у мотивованій відповіді, була розглянута закладом експертизи, проте не довела того, що заявлений винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідає умовам патентоздатності «новизна».

Таким чином, за результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної Укрпатентом з урахуванням змін і додаткових матеріалів, поданих у зв`язку з одержанням заявником попередніх висновків кваліфікаційної експертизи від 20.02.2018 вих. № 4503/ЗА/18 та від 05.09.2018 вих. 121554/ЗА/18, встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності «новизна», визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону та підготовлено «Остаточний висновок від 15.03.2019 № 6618/ЗА/19 про невідповідність винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до встановленої процедури розгляду заявки, на

підставі висновку формальної експертизи заявки № а201110438 на винахід, Мінекономрозвитку було прийняте рішення № 6618/ЗА/19 від 15.03.2019 про відмову у видачі патенту на вище вказаний винахід.

З адміністративного позову вбачається, що предметом

оскарження став лист Мінекономрозвитку від 03.04.2019 №2321-06/14004-09,

наданий у відповідь на звернення позивача від 28.03.2019.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частинами 1- 3 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оспорюваний лист 03.04.2019 № 2321-06/14004-09 не є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, оскільки носить лише роз`яснювальний та інформаційний характер, а отже не є рішенням суб`єкта владних повноважень, в розумінні КАС України.

Щодо клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову з підстав, визначених п.7 ч.1 ст.240 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно п.7 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Питання щодо встановлення відповідності адміністративного позову за формою і змістом вимогам ст.ст.160, 161, 172 КАС України вирішується судом під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвалою судді від 21.05.2019 було встановлено відповідність заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову вимогам чинного КАС України та відкрито провадження у справі за даним позовом.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі на час та після відкриття провадження у справі встановлено не було, а тому вимоги відповідача, викладені в клопотанні про залишення позову без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.240 КАС України, не можна визнати обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ) про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.06.2019.

Суддя В.В. Єгупенко