Справа № 520/11956/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 р. № 520/11956/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лук`янчук О.І.,

представника позивача Кулаковського О.М.,

представника відповідача - Дронь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" (61052, м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 37, код 34952283) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46 код - 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області , у якому просить суд 6

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення №1 від 25.07.2018, №1 від 25.07.2018 Головного управління ДФС у Харківській області;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Торнадо» код 34952283, судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 15.06.2018 по 21.06.2018 року ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ "МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД" за грудень 2017 року, з ТОВ "ГРЕЙС ТРЕЙД" за червень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності пидбаних товарів (робіт, послуг). За результатом перевірки складено акт №2648/20-40-14-11-11/34952283 від 27.06.2018 р., за наслідками якого прийняті податкові повідомлення-рішення № 1, № 1 від 25.07.2018 року, позивач з даними рішенням не погоджується, вважає їх незаконними та не обґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов зазначив, що доводи позовної заяви є безпідставними та помилковими, а позов не підлягає задоволенню, оскільки встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству.

Судом встановлено, що позивач як юридична особа зареєстрований 21.03.2007 департаментом реєстрації Харківської міської ради, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" перебуває на обліку в Центральній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 21.03.2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірки ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ "МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД" (податковий номер 41212849) за грудень 2017 року, з ТОВ "ГРЕЙС ТРЕЙД" (податковий номер 40409289) за червень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використанняу власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт. послуг).

Результати перевірки оформлені актом №2648/20-40-14-11-11/94952283 від 27.06.2018 року, яким зафіксовано порушення позивачем:

- ст. 185, ст. 187, п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме завищено податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ - 631 656,00 грн., в тому числі у червні 2017 року на суму ПДВ - 85 640,00 грн., у грудні 2017 року на суму ПДВ - 546 016,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме завищено податковий кредит у загальній сумі ПДВ - 465 218,00 грн., у тому числі за червень 2017 року на суму ПДВ - 85 249,00 грн., за грудень 2017 року на суму ПДВ - 379 969,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість у загальній сумі ПДВ - 7373,00 грн., у тому числі за грудень 2017 року на суму - 7373,00 грн.

На підставі акту перевірки №2648/20-40-14-11-11/94952283 від 27.06.2018 року відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення від 25.07.2018:

- №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт. послуг) на загальну суму 9216,25 грн., з яких: грошове зобов`язання +7373 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1843,25 грн.;

- №1, яким суму податкового зобов`язання у розмірі 631656 зменшено та суму податкового кредиту у розмірі 457845 зменшено за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт. послуг).

Не погодившись з винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, стала податкова інформація інших податкових органів відносно контрагентів позивача, з яким підприємство позивача мало господарські взаємовідносини у перевіряємому періоді, та як наслідок судження про нереальність вказаних взаємовідносин.

Судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ "МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД" (податковий номер 41212849) та ТОВ "ГРЕЙС ТРЕЙД" (податковий номер 40409289).

Позивач уклав з ТОВ ГРЕЙС ТРЕЙД (40409289) договір купівлі-продажу №1/06/17 від 01.06.2017. на загальну суму 511 495,03 грн.

На момент укладення даного правочину сторони мали правоздатність і дієздатність юридичних осіб. Від імені сторін правочин було укладено повноважними особами, а саме: від позивача Казаковим В.М. від контрагента Яковлевим С.М..

Згідно п. 1.1 даного Договору продавець (ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД») зобов`язується передати у власність покупцеві (ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТОРНАДО») товар в асортименті і в кількості, встановлених у видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну Договорм грошову суму (ціну) у кількості зазначеній в видаткових накладних.

Відповідно до п. 6.1. вказаного договору постачання товару здійснюється транспортом Продавця. В той же час Продавець надав товарно-транспортну накладну, яка свідчить про поставку товару на адресу Позивача №429 від 09.06.2017. Оплата за вказаний товар здійснюватиметься згідно п. 5.1. цього Договору з відстрочкою платежу до 31.12.2018. На виконання умов договору складено Видаткову накладну від 09.06.2017 №РН 0000429, яка підписана обома сторонами складена у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того ТОВ ГРЕЙС ТРЕЙД склало та зареєструвало податкову накладну 09.06.2017 №29, яка стала підставою для формування податкового кредиту як то передбачено ст. 198 та 201 ПКУ (копії документів додаються). Товар придбаний Позивачем використаний ним у власній господарській діяльності, проданий на адресу ТОВ МИР МАСЕЛ. Мета вказаної господарської операції полягала в отриманні прибутку від реалізації ТМЦ.

В межах вказаного правочину проведені господарські операції з поставки товару, які оформлені прибутковою накладною № 429 від 09.06.2017 року та податковою накладною № 29 від 09.06.2017 року.

Зазначені вище накладні зареєстровано ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТОРНАДО» в ЄРПН від 30.06.2017 року за № .

Потреба в укладенні згаданого правочину обумовлена необхідністю закупівлі товару для перепродажу ТОВ МИР МАСЕЛ згідно договору № 1 від 01.06.2017 року з метою отримання прибутку.

На момент укладення даного правочину сторони мали правоздатність і дієздатність юридичних осіб. Від імені сторін правочин було укладено повноважними особами, а саме: від позивача Казаковим В.М. від контрагента Запорожченко О.І..

Так, суд зазначає, що згідно п.п. 1.1 даного договору Продавець (ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТОРНАДО») зобов`язується передати у власність Покупцеві (ТОВ «МИР МАСЕЛ») товар в асортименті і в кількості , встановлених у видаткових накладних, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну Договором грошову суму (ціну) у кількості, зазначеній в видаткових накладних.

Відповідно до п. 6.1. вказаного договору постачання товару здійснюється транспортом Покупця зі складу ОСОБА_1 .

В межах вказаного правочину проведені господарські операції з поставки товару, які оформлені наступними підтверджуючими документами: видатковою накладною № 1 від 30.06.2017 року на суму 513 837,05 грн., податковою накладною № 1 від 30.06.2017 року, яка зареєстрована в ЄРПН за № 912525241, товарно-транспортну накладну № 06568 від 30.06.2017 року.

Між Позивачем та ТОВ МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД (далі Виконавець) укладено договір про надання комплексу послуг від 15.11.2017 №1511/2017 ПР.

Згідно предмету цього договору, п.1.1 сторони домовилися про наступне Виконавець зобов`язується у 2017 році надати Замовникові послуги з поточного ремонту житлових будинків за адресами згідно додатку №1, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Пунктом 1.2. передбачено, що детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим договором, містяться у Додатку №1 до цього договору, та визначається у завданні замовника, яке надсилається виконавцеві поштою або засобами факсимільного зв`язку у строк звичайно необхідний для виконання замовлених послуг.

На виконання договору сторони підписали додатки до акту здачі приймання наданих слуг на кожний об`єкт які дозволяють встановити обсяги замовлених послуг (робіт).

На виконання умов договору Позивач передав Виконавцю товарно-матеріальні цінності : про що свідчать акти приймання-передачі будівельних матеріалів №-1-6.

Судом встановлено, що виконавець має ліцензію, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією від 25.04.2017 № та дійсна до 12.04.2020 (з додатками).

На виконання умов договору, виконавець виготовив та надав на підпис Позивачу акти про надання послуг: №32 від 26.12.2017, № 31 від 26.12.2017, №30 від 26.12.2017, № 29 від 13.12.2017, № 28 від 13.12.2017, №27 від 12.12.2017, №26 від 12.12.2017, №25 від 11.12.2017, №24 від 11.12.2017, №23 від 07.12.2017, №22 від 07.12.2017, №21 від 07.12.2017, № 20 від 01.12.2017, №19 від 01.12.2017, №18 від 01.12.2017, №17 від 01.12.2017, №16 від 01.12.2017, №15 від 01.12.2017, №14 від 01.12.2017, №13 від 01.12.2017, №12 від 01.12.2017, №11 від 01.12.2017, №10 від 1 І 2017, №9 від 01.12.2017, №8 від 01.12.2017, №7 від 01.12.2017, №6 від 01.12.2017, №5 від 01.12.2017, №4 від 01.12.2017, №3 від 01.12.2017, №2 від 01.12.2017, №1 від 01.12.2017.

Послуги, отримані від ТОВ МАРІУПОЛЬ ПРОМБУТ в подальшому були використані у власній господарській діяльності Позивача та реалізовані на користь КП Харківське ремонтно- будівельне підприємство" (далі КП ХРСП.)

Позивач уклав договори з КП "ХАРКІВСЬКЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" про виконання робіт та надання послуг на загальну суму 6877482,00 грн з ПДВ. При цьому на час розгляду справи оплачено та виконано робіт на загальну суму 5897000,78 грн з ПДВ.

Загальна вартість виконаних робіт та наданих послуг що охоплена перевіркою складає 3 561 147,60 грн з ПДВ.

Документи первинного обліку, а саме договори, акти виконаних робіт та наданих послуг, податкові накладні, банківські виписки про оплату долучені до матеріалів справи.

При цьому для виконання вказаних робіт та наданих послуг Позивач всього придбав товарів та матеріалів на загальну суму 2960136,31. В тому числі у ФО-П Калініченко Р.В. №15/09-2017 від 01.09.2017 р. вартість придбаних будівельних матеріалів складає 998 969,67 грн. без ПДВ, у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛІТ ГЛАС" договір №01-12/17 від 01.12.2017 року вартість придбаних металопластикових конструкцій 330 000,00 грн. з ПДВ.

При цьому Позивач придбав Послуг на загальну суму 3 208 738, 23 з ПДВ, до вказаної суми включено вартість послуги придбаних по договору з ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД» договір №1511/2017ПР від 15.11.2017 на суму 2279812,58 з ПДВ, які охоплені перевіркою.

Придбані товари та послуги були використані Позивачем у власній господарській діяльності в процесі виконання договору з КП «ХАРКІВСЬКЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО». Мета господарських операцій які витікають з договору укладеного з КП є отримання доходу і (прибутку).

Якщо враховувати що чистий прибуток розраховується з вирахування: всіх податків, операційних витрат, та собівартості придбаної продукції (робіт та послуг) суд доходить висновку, що чистий дохід (прибуток) Позивача відповідно до даних бухгалтерського обліку складає 347689,61 грн.

Економічна мета господарської діяльності полягає в отриманні доходу від господарської діяльності який отриманий Позивачем від господарської діяльності про що свідчать надані до матеріалів справ документи.

Відповідно до п. п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. № 88.

Згідно з п. 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV).

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тоді як визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами КАС України, суд відмічає, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Відповідно до пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У відповідності до п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах.

Посилання відповідача на податкову інформацію, щодо контрагентів позивача суд відхиляє, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагент позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак вони є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником.

Притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб`єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач під час перевірки та судового розгляду на підтвердження дійсності та реальності господарських взаємовідносин із контрагентом надав усі необхідні та достатні первинні документи.

З огляду на зазначене, враховуючи, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що нарахована податковим органом сума грошового зобов`язання є необґрунтованою, та як наслідок спірне податкове повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" (61052, м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 37, код 34952283) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46 код - 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 25.07.2018 №1, №1 за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (61057 м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТОРНАДО" (61052, м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 37, код 34952283) у розмірі 16 480, 78 грн. (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 78 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19.06.2019 року.

Суддя Рубан В.В.