Справа № 340/1508/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1508/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Управління МВС України в Кіровоградській області, вул. В. Чміленка,41, м. Кропивницький,25006

до відповідача-2: Начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Кот Вікторії Віталіївни, вул. Скалова,8, м . Гайворон, Кіровоградська область

до відповідача - 3: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, вул. В. Чміленка,41, м. Кропивницький,25006

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Гайворонський ВП ГУНП в Кіровоградській області, вул. Чкалова,8, м. Гайворон, Кіровоградська область,26300

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення недоплаченої суми грошового забезпечення та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправними дії (бездіяльність) УМВС України в Кіровоградській області щодо її недоплаченого грошового забезпечення з індексацією у 2015 році помісячно: за 25 днів у серпні 2015 року на суму 763,21 грн., у вересні місяці 2015 року на суму 945,15 грн., у жовтні місяці 2015 року на суму 945,15 грн., у листопаді місяці 2015 року за 6 днів на суму 183,17 грн. та щодо нарахування середньоденного заробітку;

2) визнати незаконними дії (бездіяльність) ОСОБА_2 , начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, щодо неправомірного заниження позивачу розміру премії, неправильного нарахування та виплати належного їй грошового забезпечення з індексацією та неправильного розрахунку середньоденного заробітку;

3) зобов`язати ГУ НП в Кіровоградській області притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 з дня набрання законної сили рішення суду;

4) стягнути з УМВС України в Кіровоградській області недоплачену премію за 2015 рік, (розрахунок премії, яка входить до складових грошового забезпечення позивача провести помісячно);

5) стягнути з УМВС України в Кіровоградській області недоплачену індексацію до грошового забезпечення позивача за 2015 рік, розрахунок індексації провести помісячно;

6) стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь позивача недоплачене грошове забезпечення з індексацією за період з 05 серпня 2015 року по 06 листопада 2015 року в сумі 2794 грн. 13 коп. ;

7) визнати 158 грн. 88 коп. розміром середньоденного заробітку за два останні місяці (вересень, жовтень 2015), що передували події незаконного звільнення позивача з ОВС 06.11.2015 року ;

8) стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь позивача 10000,00 грн. заподіяної моральної шкоди;

9) зобов`язати УМВС України в Кіровоградській області та ГУНП в Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення;

10) звільнити позивача від сплати судового збору, в зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

При ознайомленні з матеріалами позовної заяви, встановлено, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Необхідно зазначити, що право доступу до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, передбачені законом строки давності.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справах "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 року (заява №20347/03), "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" від 22.10.1996 року , "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" від 13.07.1995 року.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено ст. 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративній справі, в порядку ст.171 КАС України, суд враховує, що початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, позивачем оскаржуються дії відповідачів щодо недоплати їй грошового забезпечення з індексацією у 2015 року (помісячно: за 25 днів у серпні 2015 року на суму 763,21 грн., у вересні місяці 2015 року на суму 945,15 грн., у жовтні місяці 2015 року на суму 945,15 грн., у листопаді місяці 2015 року за 6 днів на суму 183,17 грн. та щодо нарахування середньоденного заробітку).

При цьому, позивачем зазначено, що про порушення своїх прав вона дізналась лише 25.02.2019 року після отримання довідки УМВС України в Кіровоградській області №19.02.2019 р. №391/28-2019. Так, позивач стверджує, що при вивчені вказаної довідки нею встановлено порушення в частини неправильного нарахування з 05 серпня 2015 року відсоткової надбавки за вислугу років.

Необхідно зазначити, що долучена до матеріалів позову довідка УМВС України в Кіровоградській області №19.02.2019 р. №391/28-2019 містить складові грошового забезпечення за 2 місяці - вересень та жовтень 2015 року. Жодного посилання на дату «з 05 серпня 2015» зазначена довідка не містить.

Крім того, встановлено, що позивач, була звільнена з органів внутрішніх справ 06.11.2015 року. Під час звільнення з нею було проведено розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В подальшому позивач оскаржила звільнення з посади та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року поновлена на посаді з 06.11.2015 року.

Суд зазначає, що під час вирішення справ щодо поновлення на посаді, судом вирішується питання про виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

У відповідності до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок), вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки звільнення позивача відбулось у листопаді 2015 року, для обрахунку робочих днів позивача брались вересень та жовтень 2015 року.

Таким чином, під час розгляду справи про поновлення на посаді, позивач була обізнана про розмір її грошового забезпечення за вересень та жовтень 2015 року, що свідчить про обізнаність позивача про порушення її прав починаючи з 06 листопада 2015 року.

Проте до суду з даним позовом звернулася 18.06.2019 р. (згідно з відбитком вхідного штемпелю на поштовому конверті), тобто з пропущеним строком встановленим ст. 122 КАС України для звернення до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В даному випадку, позивачем, в порушення вимог ч.1 ст.123 КАС України, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не подано.

Таким чином, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачу, на виконання вимог ч.6 ст.161 КАС України, необхідно надати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог п.4 ч. 5 ст.160 КАС України (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2147-VIII), в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та, згідно ч.9 ст.160 КАС України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Зміст позовних вимог визначає предмет та спосіб судового захисту.

Адміністративний позов має містити вимоги якими повинен бути вирішений спір по суті та вказано спосіб відновлення порушеного права позивача.

Приписами ст.245 КАС України визначено, що в разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зокрема, однією з позовних вимог є «зобов`язання ГУ НП в Кіровоградській області притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 з дня набрання законної сили рішення суду», що не відповідає вимогам ст. 245 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною восьмою статті 160 КАС України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

П.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Але позивачем заявлено ще, позовні вимоги, які не підпадають під категорію звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Положеннями частини першої статті 8 вищевказаного Закону встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частина друга вказаної статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, згідно статті 8 того ж Закону, звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк на підставах, визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.

Позивачем до позову додано довідку №676 від 06.06.2019 року, в якій вказано, що позивач з 01.03.2019р. по 31.08.2019р. перебуває на обліку в Гайворонському управлінні соціального захисту та отримує допомогу як малозабезпечена сім`я.

Однак жодної суми в зазначеній довідці не зазначено.

Пунктом третім частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову:

- немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується ставка судового збору -1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 гривні (на момент звернення із позовом до суду).

Щодо позовних вимог:

- зобов`язати ГУ НП в Кіровоградській області притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника сектору кадрового забезпечення Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_2 з дня набрання законної сили рішення суду - вимога немайнового характеру;

- стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь позивача 10000,00 грн. заподіяної моральної шкоди - вимога майнового характеру.

Тобто, розмір судового збору становить 2 х (1921 х 0,4) = 1536,80 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подачу вказаного позову не повинен перевищувати 5 відсотків річного доходу позивача.

Однак, суд не має можливості перевірити майновий стан позивача, в зв`язку з відсутністю даних про дохід позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені у строк не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду:

- оригінал квитанцій про сплату судового збору (або інші належні докази про звільнення від сплати судового збору);

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску;

- уточнення позовних вимог, з урахуванням приписів ст.245 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у встановлений строк, остання буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко