Справа № 189/577/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/577/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1017825 від 26.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №1017825 від 26.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

26.03.2019 року позивач, керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 33.440 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки LANGENDORF SATAN 30/35 (номерний знак НОМЕР_2 ), був зупинений інспектором роти №2, батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Князевою В.М., який виніс відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1017825 від 26.03.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України, оскільки водій, керуючи ТЗ з напівпричепом LANGENDORF, днз НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу без узгодження з відповідним підрозділом Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів.

Позивач вважає складену відносно нього постанову незаконною, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв, в постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину позивача, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідач надав відзив на позов, яким позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

Зазначив, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення № 1395 від 07.11.2015 року.

Посилається на п. 22.5 Правил дорожнього руху, згідно якого за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Також посилається на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, згідно яких рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів відбувається на підставі дозволу на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні нормативи яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином, надали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі у позові та відзиві відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

26.03.2019 року, о 23:10 год., на 152 км автодороги М04 інспектором роти №2, батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Князевою В.М. розглянута адміністративна справа та винесена постанова серія ЕАВ №1017825 від 26.03.2019 року, згідно якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 33.440 з напівпричепом марки LANGENDORF днз НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу без узгодження з відповідним підрозділом Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів (копія постанови, а. с. 4).

Згідно наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної №26032019/01 від 26.03.2019 року, ТЗ MAN TGS 33.440 з напівпричепом марки LANGENDORF днз НОМЕР_2 26.03.2019 року перевозив з с. Білогорівка Луганська область до с. Новопілля Криворізький район, Дніпропетровська область цистерну марки HFD5160GDY (а. с. 43).

Згідно технічної характеристики даний вид (тип) цистерни має наступні габарити (довжина х ширина х висота) 9834 х 2490 х 2910 мм (а. с. 42).

Також позивач надав письмові пояснення, що здійснював перевезення даного вантажу без дозволу, оскільки транспортні параметри вантажу не перевищували встановлені п. 22.5 ПДР, зокрема, ширина складає 2,49 м (а. с. 40).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

Відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів із складенням відповідного документу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач здійснював перевезення великогабаритного вантажу без узгодження з відповідним підрозділом Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів, при цьому у постанові не зазначені параметри (габарити) цього вантажу, відсутня інформація щодо проведення замірів вантажу.

Позивач надав суду документи із зазначенням виду та габаритів вантажу, який перевозив в той день, з яких випливає, що ширина вантажу складала 2,49 метри.

Натомість відповідач не надав суду жодних доказів, а його позиція у відзиві зводилася до цитування правових норм, але при цьому жодних фактичних обставин яким чином встановлювалися параметри вантажу, де, ким, при яких обставинах проводилося вимірювання, чи проводилося взагалі, на яких підставах працівник поліції дійшов висновку, що вантаж перевищує законодавчо дозволені параметри за шириною, які потребують оформлення дозволу в органах Національної поліції - не зазначено.

Суд також відхиляє аргументацію відповідача в частині визнання неправомірними дій працівника поліції, оскільки така позовна вимога позивачем взагалі не заявлялася.

Отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1017825 від 26.03.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушенняЕАВ №1017825 від 26.03.2019 року, винесену інспектором роти №2, батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Князевою В.М. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 26.03.2019 року - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 24 червня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна