Справа № 810/815/18
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Київ Справа № 810/815/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доВишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області
прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання відповідача, в межах строку звернення до суду, провести позивачу перерахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, зарахувавши до стажу роботи періоди роботи в зоні відчуження з 01.01.2004 по 29.03.2006 та з 12.12.2008 по 30.05.2016 в полуторному розмірі, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як особа, яка у періоди з 01.01.2004 по 29.03.2006 та з 12.12.2008 по 30.05.2016 працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, має право відповідно до положень статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10.09.2008 № 831 на перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до стажу роботи наведених вище періодів роботи в полуторному розмірі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 відкрито провадження в даній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Копії зазначеної ухвали направлено сторонам рекомендованими поштовими відправленнями.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 36, 37).

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до періоду трудової діяльності позивача після 01.01.2004 підлягають застосуванню положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, якими не передбачено зарахування стажу роботи за списком № 1 до страхового стажу в полуторному розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас, в порушення вимог частини третьої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копію відзиву на адресу позивача відповідачем не надіслано.

З огляду на викладене суд, керуючись частиною другою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне повернути відповідачу відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами (довіреністю) та здійснювати розгляд справи на підставі поданої позивачем позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 у періоди з 26.11.2003 по 29.03.2006 та з 12.12.2008 по 30.05.2016 був безпосередньо зайнятий на роботах за списком № 1, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах.

Вказані обставини підтверджуються даними, наведеними у довідці Державного спеціалізованого виробничого підприємства комплексного лісового підприємства «Чорнобильліс» від 27.03.2006 № 68, довідці Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» (правонаступник Державного підприємства «Спеціалізована будівельна компанія») від 31.12.2016 № 16 та трудовій книжці серії НОМЕР_1 , копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 17-23, 28, 30).

У грудні 2017 року позивач, посилаючись на положення статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10.09.2008 № 831, звернувся до Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи в зоні відчуження в полуторному розмірі.

Листом від 29.12.2017 № 122/1-Я1 Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з набранням 01.01.2004 чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, положеннями якого не передбачено зарахування часу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 до страхового стажу в полуторному розмірі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 796-XII час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10.09.2008 № 831 (далі постанова № 831) передбачено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36).

Отже, вказаною постановою надано право особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки в зоні відчуження (у тому числі особам, які працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1), на зарахування їх часу роботи або служби до стажу роботи у пільговому розмірі, а саме: у полуторному.

Разом з тим, 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Преамбулою наведеного вище Закону встановлено, що він розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 16 Розділу XV "Прикінцеві Положення" Закону № 1058-IV передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою П = Зп х Кс, де:

- П - розмір пенсії, у гривнях;

- Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

- Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону, а саме: Кс = (См х Вс)/(100% х 12), де См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

У свою чергу порядок обчислення страхового стажу визначено статтею 24 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною третьою цієї ж статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, лише положеннями Закону № 1058-IV встановлюються виключні підстави, за наявності яких періоди трудової діяльності особи після 01.01.2004 можуть бути обчислені із застосуванням розміру показника страхового стажу іншого, ніж передбачений частиною третьою статті 24 цього Закону.

При цьому відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Аналізуючи наведені вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що Закон № 1058-IV не містить положень, якими передбачено зарахування часу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 до стажу роботи у полуторному розмірі, а також величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

Крім того, наведений вище Закон не передбачає можливості застосування при розрахунку страхового стажу особам, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, положень інших законодавчих актів та/або нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, у тому числі постанови № 831.

Водночас в залежності від обраних особою умов та порядку пенсійного забезпечення до пенсійних правовідносин підлягають застосуванню норми загального Закону № 1058-IV або спеціального Закону № 796-ХІІ.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію відповідно до положень Закону № 1058-IV, а саме: пенсію за віком.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями пенсійного посвідчення позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 31) та розпорядження про призначення позивачу пенсії від 26.10.2017 № 139613 (а.с. 25).

Відтак, з огляду на те, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи йому у зарахуванні до стажу роботи періодів роботи в зоні відчуження з 01.01.2004 по 29.03.2006 та з 12.12.2008 по 30.05.2016 у полуторному розмірі, діяв правомірно, у спосіб та у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами (довіреністю) від 15.03.2018 № 1074/06-07 (21.03.2018 вх. № 4872/18) повернути Вишгородському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Харченко С.В.