Справа № 0940/21/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3979/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд про скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції Гундяк В. Д.,

час ухвалення рішення 22.01.2019 року, 11:27 год.,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 22.01.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просив скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., накладену у зв`язку з невиконанням судового рішення щодо зобов`язання надати ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою: вул. Південний бульвар, м. Івано-Франківськ, площею 4 га.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідно до рішення 22 сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 14 грудня 2018 року №383-22 припинено Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради шляхом його ліквідації, та затверджено нове Положення про Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради, відповідно до якого Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради є спеціально уповноваженим органом з питань містобудування, архітектури Івано-Франківської міської ради, крім видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради є уповноваженим органом з питань видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Таким чином, виконання судового рішення Департаментом є неможливим, оскільки його діяльність припинено шляхом ліквідації, а уповноваженим органом з питань видачі містобудівних умов та обмежень є виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, що свідчить про наявність поважних причин невиконання судового рішення. Крім того, судове рішення про зобов`язання надати ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Івано- АДРЕСА_2 , площею 4 га оскаржене Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в касаційному порядку; ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі №809/721/18 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд подало письмові пояснення, в яких вказало, що оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП №57456644 прийнята правомірно, оскільки боржник не виконує рішення суду без поважних на те причин; при цьому покликання на відсутність у Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради повноважень щодо видачі містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва, та, відповідно, виконання рішення суду у зв`язку із прийняттям рішення 22 сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 14 грудня 2018 року №383-22 про припинення діяльності Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради шляхом його ліквідації, є безпідставними, оскільки спірна постанова прийнята 17 грудня 2018 року, тобто до опублікування вказаного рішення Івано-Франківської міської ради. Враховуючи наведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача (апелянта) Шешурак Н. В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 . у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2018 року державним виконавцем управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №809/721/18, виданого 17 жовтня 2018 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, щодо зобов`язання Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надати ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою: вул. Південний бульвар, м. Івано-Франківськ, площею 4 га.

07 листопада 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області виніс постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

Вказану постанову про накладення штрафу Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради оскаржив в судовому порядку, разом з тим, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Станом на 17 грудня 2018 року боржником не повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 17 грудня 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М. С. винесла постанову ВП №57456644 про накладення на Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради штрафу у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання без поважних причин рішення суду про зобов`язання Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надати ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою: вул. Південний АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 - АДРЕСА_2 , площею 4 га.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України про виконавче провадження, оскільки рішення суду не виконано повторно без поважних причин; при цьому, Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради ліквідовано не було та були наявні всі необхідні документи для видачі ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва, та, відповідно, виконання рішення суду, про що стягувач повідомив державного виконавця і подав підтверджуючі документи. Таким чином, оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП №57456644 прийнята правомірно.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Ч.2 ст.14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Ч.4 цієї статті передбачає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку про те, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч.1 ст.18 вказаного Закону передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 17 грудня 2018 року судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист №809/721/18 щодо зобов`язання Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надати ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою: вул АДРЕСА_5 Південний бульвар АДРЕСА_6 . Івано- АДРЕСА_2 , площею 4 га., залишилося не виконаним. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Згідно з ч.1, 2 та 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що необхідними умовами для винесення постанови про накладення державним виконавцем штрафу є не тільки факт невиконання боржником рішення суду, але і відсутністю в останнього поважних причин, які б зумовили неможливість виконання цього рішення.

Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в обґрунтування причин невиконання судового рішення покликається на те, що відповідно до рішення 22 сесії сьомого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 14 грудня 2018 року №383-22 припинено діяльність Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради шляхом його ліквідації, а уповноваженим органом з питань видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва є виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане рішення опубліковано на сайті Івано-Франківської міської ради 18 грудня 2018 року, що підтверджується витягом з інформаційної системи Нормативні акти Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Таким чином, вказане рішення Івано-Франківської міської ради набуло чинності 18 грудня 2018 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. на позивача за повторне невиконання рішення суду без поважних причин винесена відповідачем 17 грудня 2018 року, тобто до опублікування рішення Івано-Франківської міської ради та набрання чинності новим Положенням, що свідчить про безпідставність покликань апелянта на те, що державним виконавцем не перевірено повноваження Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради на вчинення дій, передбачених судовим рішенням, на момент прийняття постанови про накладення штрафу.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта як на поважну причину невиконання судового рішення на те, що вищевказаним рішенням Івано-Франківської міської ради Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради ліквідовано, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 28 грудня 2018 року запис в Єдиному державному реєстрі про припинення Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради відсутній, Департамент перебуває в стані припинення.

Таким чином, з врахуванням приписів ч.5 ст.104 ЦК України, на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради як юридична особа не був ліквідований, що спростовує відповідні доводи апелянта в цій частині.

Крім того, матеріалами справи стверджується, що у Департаменті містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради були наявні всі необхідні документи для видачі ТОВ Розважально-відпочинковий центр Гаразд містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва, та, відповідно, не було перешкод для виконання рішення суду, про що стягувач повідомив державного виконавця і подав підтверджуючі документи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач рішення суду, яке набрало законної сили, не виконував, оскільки державний виконавець вже виносив постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у спірних правовідносинах управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України про виконавче провадження, оскаржувана постанова про накладення штрафу ВП №57456644 прийнята правомірно, оскільки рішення суду не виконано повторно без поважних причин.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на факт касаційного оскарження судового рішення щодо якого здійснюється виконавче провадження, оскільки відкриття провадження судом касаційної інстанції не є підставою для зупинення виконавчого провадження та не звільняє боржника від обов`язку виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 272, 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі №0940/21/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 19 червня 2019 року.