Справа № 826/16348/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Справа № 826/16348/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Літвіної Н.М.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Рошет Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної архівної служби України

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної архівної служби України (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовної заяви, просила визнати протиправним та скасувати наказ від 20.08.2018 р. № к1-168 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було дотримано законодавчо визначену процедуру притягнення позивача як державного службовця до дисциплінарної відповідальності, і що позивачем дійсно вчинено дисциплінарний проступок, за який на неї накладено дисциплінарне стягнення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що вона не вчиняла та не могла вчинити спірний дисциплінарний проступок, оскільки у відповідні періоди перебувала на навчанні, а її повноваження були покладені та виконувалися заступником начальника управління персоналом, що неї не приймалося, не візувалося, не погоджувалося та не виготовлялося наказів про призначення на посади ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 .

Крім того, апелянт зазначає, що підстави, з яких призначено дисциплінарне провадження, та предмет проведеного відносно неї службового розслідування є різними, що відповідачем порушено процедуру здійснення дисциплінарного провадження, зокрема не заведено дисциплінарної справи.

Також апелянт стверджує, що відповідачем порушено річний строк притягнення її до дисциплінарної відповідальності та взагалі строк ініціювання службового розслідування відносно неї.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що доводи апелянта є безпідставними, що ним дотримано процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та що комісією було встановлено факти вчинення нею дисциплінарного проступку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 р. витребувано додаткові докази у справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 р. визнано обов`язковою явку позивача в наступне судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 04.05.2017 р. позивач працювала на посаді начальника відділу управління персоналом на підставі наказу Укрдержархіву № к/1-128.

Пунктами 2.2.42, 2.2.43, п.3.2.1, п.3.2.5 Положення про Відділ управління персоналом Державної архівної служби України, затвердженого Головою Укрдержархіву 13.04.2017 р. (далі-Положення) передбачено, що відділ управління персоналом забезпечує організацію проведення спеціальної перевірки щодо осіб, які претендують на зайняття вакантних посад відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та забезпечення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», готує довідку про її результат.

Начальник відділу управління персоналом забезпечує виконання покладених на відділ завдань та функції, а також координує та контролює діяльність працівників відділу.

З 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р. Національним агентством з питань запобігання корупції, було проведено перевірку дотримання Державною архівною службою України вимог Закону України «Про запобігання корупції» та за її результатами складено припис про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень ДАСУ від 28.12.2017 р. № 1538.

На підставі наказу ДАСУ від 12.01.2018 р. № к/1-5 «Про проведення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою з`ясування обставин, викладених у вказаному приписі НАЗК.

Виявлені порушення доведені до відома Голови ДАСУ 13.02.2018 р.

19.02.2018 ОСОБА_1 надано заперечення щодо висновків, викладених в акті службового розслідування.

За результатами зазначеного службового розслідування та на підставі наказу ДАСУ від 23.02.2018 р. № 13 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДАСУ відкрито дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу управління персоналом ДАСУ Готліб Н.М.

У ході службового розслідування та дисциплінарного провадження, зокрема встановлено:

1) 17.05.2017 р. наказом ДАСУ № к/1-147 ОСОБА_2 було на посаду завідувача сектору організації виставкової діяльності та зв`язків з громадськістю управління міжнародного співробітництва та документального забезпечення як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір.

Заява про надання згоди стосовно проведення спеціальної перевірки відповідно до ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 подана 08.06.2018 р., тобто після призначення на посаду, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції».

Запити про проведення спеціальної перевірки направлені до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей були надіслані 08.06.2018 р.

Позивачем не забезпечено проведення спеціальної перевірки ОСОБА_2 та виправлення недоліків і зауважень, зазначених у приписі НАЗК, до 08.06.2018 р.

2) 27.06.2017 р. ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста з мобілізаційної роботи наказом Укрдержархіву № к/1-166.

Юрисдикція даної посади поширюється на всю територію України та належить до посади з підвищеним рівнем корупційних ризиків. Призначення на таку посаду ОСОБА_3 можливо після проведення спеціальної перевірки.

В матеріалах дисциплінарного провадження знаходяться запити на здійснення перевірки та відповіді на них.

Довідка про результати спеціальної перевірки ОСОБА_1 сформована без наявності відомостей із Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», чим порушено вимоги п. 14 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 171, а також ч.ч. 2, 3 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції».

З приводу вказаних фактів у позивача було відібрано відповідні пояснення.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки наданих пояснень та доказів, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин дисциплінарної справи в їх сукупності стосовно ОСОБА_1 - начальника відділу управління персоналом Державної архівної служби України, комісія дійшла висновку про вчинення нею дисциплінарного проступку, а саме: неналежного виконання обов`язків керівника (посадових обов`язків), передбаченого ч. 5 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Дисциплінарна комісія запропонувала суб`єкту призначення Голові ДАСУ притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно ч. 3 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

20.08.2018 р. Головою ДАСУ видано наказ № к1-168 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким позивачу оголошено догану.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889- VIII (далі - Закон № 889- VIII), «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р. № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII), «Про очищення влади» від 16.09.2014 р. № 1682-VII (далі - Закон № 1682-VII), Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 171 (далі - Порядок № 171).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 6 Закону № 1682-VII передбачено, що особа, яка претендує на зайняття посади, подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону.

У ст. 56 Закону № 1700-VII визначено, що однією із вимог спеціальної перевірки є перевірка поширення на особу заборони займати відповідну посаду, передбаченої положеннями Закону України «Про очищення влади».

Орган, на посаду в якому претендує особа, на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, як це передбачено частиною третьою статті 58 Закону України «Про запобігання корупції».

Рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

У п. 14 Порядку № 171 визначено, що орган, на посаду в якому претендує особа, або Нацдержслужба відповідно до абзацу четвертого пункту 3 цього Порядку на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону № 889-VIII визначено вичерпний перелік дисциплінарних проступків, зокрема невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5).

У ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено можливість застосування суб`єктом призначення або керівником державної служби дисциплінарного стягнення у виді догани, в разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ст. 68 Закону № 889-VIIІ дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення (ч. 1), а на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (п. 2 ч. 2).

Згідно зі ст.69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (ч. 1); дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі (ч. 2); до складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом (ч. 3); склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби, при цьому до складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу (ч. 4).

У ч.ч. 9-11 ст. 69 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку (ч. 9); результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (ч. 10); суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч.11).

Згідно зі ст. 73 Закону № 889- VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (ч. 1), що повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосередньогокерівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі (ч. 2); результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (ч. 3).

У ч. 2 ст. 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до ст. 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (ч. 1); пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (ч. 2); відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (ч. 3).

Частинами 1, 2 ст. 77 Закону № 889-VIII визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, що включає такі обов`язкові стадії:

1) ініціювання дисциплінарного провадження суб`єктом призначення;

2) формування дисциплінарною комісією дисциплінарної справи;

3) розгляд належним чином сформованої дисциплінарної справи на засіданні дисциплінарної комісії та внесення за результатами цього розгляду подання суб`єкту призначення;

4) розгляд дисциплінарної справи суб`єктом призначення з урахуванням подання дисциплінарної комісії протягом 10 календарних днів з дня отримання подання, що обов`язково має включити відібрання письмового пояснення у державного або фіксування факту відмови від надання такого пояснення;

5) прийняття вмотивованого рішення суб`єкта призначення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем при прийнятті спірного наказу від 20.08.2018 р. № к/1-168 було дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності, ретельно перевірено факт вчинення нею відповідного дисциплінарного проступку, відібрано відповідні пояснення, враховано обставини вчиненого проступку, ступінь вини, особу позивача та прийнято вмотивоване рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності із застосуванням виду стягнення, яке відповідає ступеню тяжкості виявленого проступку.

Доводи апелянта про те, що вона не вчиняла та не могла вчинити спірний дисциплінарний проступок, оскільки у відповідні періоди перебувала на навчанні, а її повноваження були покладені та виконувалися заступником начальника управління персоналом, що нею не приймалося, не візувалося, не погоджувалося та не виготовлялося наказів про призначення на посади ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 , колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Наказом від 13.05.2017 р. № к/2-67 позивачу було надано додаткову оплачувану відпустку на 13 календарних днів з 15 по 27.05.2017 р. включно для участі в навчальній сесії у НАДУ при ПУ /Т.2 а.с. 142/. Жодних відомостей про покладення її обов`язків на іншу особу суду не надано.

Разом з тим, саме на позивача як начальника відділу управління персоналом ДАСУ покладено обов`язок забезпечити виконання завдань та функції відділу, а також скоординувати та проконтролювати діяльність працівників відділу, зокрема щодо забезпечення організації проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття вакантних посад відповідно до Закону № 1700-VII та забезпечення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону № 1682-VII.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач такий обов`язок не виконала ані після призначення її на посаду до першого дня відпустки, ані після цього, зокрема не перевірила, в який порядок та спосіб працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були призначені на посади.

Тож, наведені доводи апелянта щодо невчинення нею дисциплінарного проступку, за який її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, є необґрунтованими і безпідставними.

Посилання апелянта на те, що підстави, з яких призначено дисциплінарне провадження, та предмет проведеного відносно неї службового розслідування є різними, що відповідачем порушено процедуру здійснення дисциплінарного провадження, зокрема не заведено дисциплінарної справи, спростовуються матеріалами справи, зокрема долученою у ході апеляційного провадження до матеріалів справи копією дисциплінарної справи позивача /Т.2/.

Твердження апелянта про те, що відповідачем порушено річний строк притягнення її до дисциплінарної відповідальності та взагалі строк ініціювання службового розслідування відносно неї, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки 28.12.2017 р. НАЗК надано ДАСУ рішення № 1538 «Про внесення припису (примусу) про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону», 13.02.2018 р. виявленні порушення доведені до відома Голови ДАСУ, 23.02.2018 р. видано наказ про ініціювання дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 , що свідчить про те, що строк притягнення до дисциплінарної відповідальності спливає 23.08.2018 р.; наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності видано 20.08.2018 р. Отже, відповідачем дотримано строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та ініціювання службового розслідування.

Перевіряючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: