Справа № 520/2174/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р. № 520/2174/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчені Т.І.,

представника позивача - Лончак Т.І.,

представника відповідача - Богодущенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00272 від 31.01.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що оскаржувані рішення є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» (Україна, Маріуполь), з одного боку, і Ruian Ruishen Import & Export Trading Co., Ltd (Китай, Іву) з іншого боку, уклали Контракт №ІТС-003 від 08 жовтня 2018 року.

Сторонами було укладено специфікацію №4 від 27.11.2018, де сторони обумовили вартість та кількість товару. На підставі чого продавцем було сформовано відповідні інвойси та поставлено на адресу позивача обумовлений товар.

Умови оплати та поставки, які визначені у відповідних специфікаціях дублюють відповідні умови, що визначені контрактом.

Декларантом ФО-П Ємельяненко Ж.В. в інтересах позивача ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ", на підставі договору про надання послуг митного брокера №365 від 25.10.2018, 31.01.2019 було подано до Харківської Митниці ДФС ЕМД UA807170/2019/005230 від 31.01.2019).

Декларантом ФО-П Ємельяненко Жанною Валеріївною в інтересах позивача ТОВ 'ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАШ" було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу, в якому зазначено що, щодо вирішення спірного (складного) питання правильності визначення митної вартості товару недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР та зобов`язано подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Декларантом ФО-П Ємельяненко Жанною Валеріївною в інтересах позивача ТОВ "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНГ на адресу начальника МП «Харків-центральний» було направлено лист Вих. №31/01/19 від 31 січня 2019 року в якому було зазначено що у них немає можливості надати додаткові документи на підтвердження вартості товару.

Декларантом 31.01.2019 було отримано рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 за підписом ОСОБА_1 .

Декларантом 31.01.2019 було отримано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00272 від 31.01.2019 за підписом ОСОБА_2 .

У відповідній картці відмови зазначено, що митний орган повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин: «Неможливість здійснення митного оформлення товарів, в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ (далі - Митного кодексу України) орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за пі товари.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що перемішуються через митний кордон України.

31.01.2019 особою, уповноваженою ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» на декларування товарів, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС була подана електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ (додаткова до попередньої митної декларації) №UA807170/2019/005230 на товари походженням з Китаю: «запасні частини для легкових автомобілів...».

Вказаний товар надійшов на адресу ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ- КОМПАНІ» в рамках непрямої, тобто укладеної не з виробником товару, зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІЕС-003 від 08.10.2018, відповідно до специфікації №4 від 27.11.2018 та інвойсу №44 від 27.11.2018.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за вказаними ЕМД, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача посадовими особами митного поста «Харків-центральний» спрацював ризик, згенерований автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР), зокрема, за кодами « 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», « 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» та « 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Відповідно до п. 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, (далі - Методичні рекомендації) у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

При перевірці заявленої митної вартості товарів позивача посадовою особою митниці відповідно до пп. 2.5 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений час. За результатами аналізу встановленого задекларований рівень митної вартості товарів №№ 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 19 значно нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні у максимально наближений час (копії витягів з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС.

Щодо правового обґрунтування використання цінової бази ЄАІС суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 31 МКУ проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у державній митній справі можуть застосовуватися інформаційні, телекомунікаційні та інформаційно-телекомунікаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані органами доходів і зборів.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 МКУ можливість використання для здійснення державної митної справи інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і засобів їх забезпечення, а також порядок і умови їх застосування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до Положення про ЄАІС, затвердженого наказом Державної митної служби України №1341 від 04.11.2010, ЄАІС це багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що забезпечує інформаційну підтримку та супроводження митної справи в Україні і становить сукупність кількох взаємопов`язаних інформаційних систем.

Згідно з розділом 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій, в якості джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися, зокрема, спеціалізовані програмно- інформаційні комплекси ЄАІС.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості. На основі викладеного можна дійти такого висновку: факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно ч. ст. 53 МКУ одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. Класифікатор документів, затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012.

Відповідно до пп. 2.11, 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій посадовою особою митниці було здійснено перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено наступне.

Пунктом 5.1 Контракту №ІЕС-003 від 08.10.2018 та специфікацією №4 від 27.11.2018 визначено, що товар надходить на умовах «FOB Нінгбо» (Китай) у відповідності з умовами «Інкотермс 2010».

Умови постачання «FOB», згідно «Інкотермс 2010», передбачають, зокрема, що Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження та сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, витрати на транспортування товарів, які поставляються на умовах «FOB», до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, не включені у ціну товару, оскільки ці витрати покладаються на Покупця.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Враховуючи умови поставки «FOB», відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МКУ складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари є, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів та обов`язково подаються до митниці, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відомостями графи 44 ЕМД №UA807170/2019/005230 від 31.01.2019 підтверджується, що разом із нею декларантом до Харківської митниці ДФС були подані наступні транспортні (перевізні) документи: за кодом « 0705» - коносамент (Bill of lading) №WMS18113488А від 07.12.2018; за кодом « 0730» - автотранспортна накладна (Road consignment note) №1592/2 від 29.01.2019.

Також відомостями графи 44 ЕМД №UA807170/2019/005230 від 31.01.2019 підтверджується, що єдиним документом, наданим декларантом до Харківської митниці ДФС, на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, була довідка про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019 (код « 3007» у графі 44 ЕМД).

Після дослідження пакету документів, наданих декларантом разом з ЕМД, Харківська митниця ДФС прийшла до висновку, що зазначена довідка про транспортні витрати не може бути визнана документом, що належним чином підтверджує числове значення складової митної вартості, передбаченої п. 5 ч. 10 ст. 58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, у зв`язку з наступним.

Відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Вищевикладеним підтверджується, що довідка про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019 не є документом, що належним чином підтверджує вартість перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Також, до митниці не був наданий договір (контракт) про перевезення, укладений між позивачем та особою, що надала довідку про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019.

Факт того, що до митниці не надавався жоден договір (контракт) про перевезення підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документа за кодом « 4301», яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів.

У зв`язку з цим суд зазначає, що договір транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018, укладений між ТОВ «ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ» та TOB «ТАНІТ ГРУП», який доданий позивачем до позову, наданий ним лише до суду разом із позовною заявою від 05.03.2019, тоді як предметом даного судового спору є рішення митниці від 31.01.2019.

Виходячи зі змісту п. 3.1 даного договору вбачається оформлення Експедитором рахунку, який має оплачуватись Клієнтом (позивачем). Разом із цим, жодним пунктом договору транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018 не передбачене оформлення Експедитором довідки про транспортні витрати.

Отже, виходячи зі змісту цього договору також вбачається, що належним документом на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів в даному випадку є рахунок, а не довідка про транспортні витрати.

Отже, мали місце обґрунтовані сумніви митниці щодо належного підтвердження транспортних витрат довідкою про транспортні витрати у випадку, коли договором про перевезення передбачене оформлення інших документів.

Отже, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч. 3 ст. 53 МКУ.

У зв`язку з вищевикладеним, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МКУ було проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронному повідомленні від 31.01.2019.

Зокрема декларанта було повідомлено, що на виконання вимог ст. 54 МКУ та відповідно до вимог ст. 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, відповідно до переліку передбаченого ч. 3 ст. 53 МКУ.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Також відповідно до положень ч. 6 ст. 55 МКУ консультації проводяться у письмовому вигляді на вимогу декларанта. Жодного звернення декларанта щодо проведення письмової консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів до Харківської митниці ДФС не надходило.

При цьому, положення ч. 3 ст. 53 МКУ не містять жодної вимоги щодо оформлення органом доходів і зборів письмової вимоги про надання додаткових документів, однак містить положення про те, що декларант зобов`язаний надати витребувані додаткові документи.

Крім цього, згідно положень ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Однак, на вказаний запит митниці щодо надання додаткових документів жодних додаткових документів декларантом до Харківської митниці ДФС надано не було, натомість не скориставшись 10-денним строком, наданим ч. 3 ст. 53 МКУ, листами №134 та №135 від 16.08.2018 повідомила митницю про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів та просила визначити митну вартість товарів.

Однак, на вказаний запит митниці щодо надання додаткових документів жодних додаткових документів декларантом до Харківської митниці ДФС надано не було, натомість одразу, у день направлення запиту, не скориставшись 10-денним строком, наданим ч. 3 ст. 53 МКУ, особа, уповноважена позивачем на декларування товарів, листом №31/01/19 від 31.01.2019 повідомила про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, та звернулась до митниці з проханням прийняти рішення про коригування митної вартості товарів.

Це додатково свідчить про те, що декларант не мав жодного наміру з`ясовувати підстави, з яких митниці витребувала додаткові документи, та усувати сумніви митниці в об`єктивності та достовірності відомостей, зазначених в документах, наданих позивачем під час митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ); невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ (п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ).

Відповідно до ст. 58 МКУ (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МКУ); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МКУ).

Згідно з ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Вищевикладені обставини справи доводять той факт, що документи, подані декларантом до Харківської митниці ДФС разом з вищевказаною ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додаткових документів для усунення вказаних розбіжностей та спростування обґрунтованих сумнівів митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів декларант до Харківської митниці ДФС не надав.

Враховуючи зазначені положення МКУ Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про неможливість застосування до товару позивача, заявленого до митного оформлення за вказаними ЕМД, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 щодо обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості (ст. 58 МКУ), посадовою особою Харківської митниці ДФС, зокрема, зазначено: «відсутній рахунок на перевезення товару або акт прийому-передачі, тощо», та «відсутня декларація країни експорту», яка витребовувалась як додатковий документ.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 57 МКУ митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Стосовно неможливості прийняття методу оцінки за ціною угоди щодо ідентичних товарів (ст. 59 МКУ) - тому що відсутня інформація щодо вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. У митниці відсутня така інформація, а декларантом не надавалась така інформація.

Стосовно неможливості прийняття методу оцінки за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МКУ) - тому що відсутня інформація щодо вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. У митниці відсутня така інформація, а декларантом не надавалась така інформація.

Стосовно неможливості прийняття методу оцінки на основі віднімання вартості (ст. 62 МКУ): - із за відсутності даних та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару (не надана (відсутня) інформація): щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування.

Стосовно неможливості прийняття методу оцінки на основі додавання вартості (ст. 63 МКУ) - із за відсутності даних та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну тощо.

Враховуючи вищезазначене, Харківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 за резервним методом відповідно до положень ст. 64 МКУ.

Це рішення оформлене з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 МКУ та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

У графі 33 вказаного рішення про коригування митної вартості товарів позивача зазначено: про проведення консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі; обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 58 МКУ: «відсутній рахунок на перевезення товару або акт прийому-передачі, тощо», та «відсутня декларація країни експорту», яка витребовувалась як додатковий документ; наявну в митного органу цінову інформацію використану в якості джерела: відомості з ЄАІС про митні оформлення товарів у максимально наближений термін; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст.53 МКУ, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів: направлено електронним повідомленням; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються та право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

При цьому, витяги з ЄАІС, які надаються Харківською митницею ДФС містять відомості з митних декларацій, зазначених в якості джерела інформації, які дозволили співставити товар, оформлений за цими деклараціями, з товаром позивача та провести відповідне коригування митної вартості товару позивача: відповідний код товару за УКТЗЕД; графа 31 - опис товару; графа 34 - код країни походження; графа 22 - валюта; графа 43 - код методу визначення митної вартості товарів; графа - умови поставки; графа 11 - країна виробництва; графа 15 - код країни відправлення/експорту; вага, кількість, одиниця виміру; митна вартість.

З урахуванням вищевикладеного коригування митної вартості товарів позивача здійснене Харківською митницею ДФС у відповідності до ст.ст. 52-64 МКУ та Методичних рекомендацій.

Отже, рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 є законним та обґрунтованим.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00272 від 31.01.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 МКУ відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Зважаючи на прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019, Харківською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UА807170/2019/00272 від 31.01.2019, якою відмовлено у митному оформленні ЕМД №UА807170/2019/005230 від 31.01.2019.

Причиною відмови в митному оформленні у зазначеній картці відмови вказано: «Неможливість здійснення митного оформлення товарів у зв`язку з невірним визначенням митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 (вимоги пунктів 3 та 6 ст. 54 МКУ)».

Зазначена картка відмови винесена у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672.

Отже, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UА807170/2019/00272 від 31.01.2019 є законною та обґрунтованою.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" (вул. Громової, буд. 69, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя М.М.Панов