Справа № 140/1315/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1315/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмову провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (далі - РСЦ МВС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене пунктом 4 висновку від 25.01.2018 року №31/3-204, в частині скасування державної реєстрації автомобіля IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.2016 Територіальний сервісний центр 0744 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області здійснив реєстрацію транспортного засобу - IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_1

Через кілька років після цього Територіальний сервісний центр 0744 РСЦ МВС України у Волинській області повідомив позивача про те, що вказаний транспортний засіб було знято з обліку із скасуванням його реєстрації. Не зрозумівши причини таких дій суб`єкта владних повноважень, ОСОБА_1 звернулася за правовою допомогою до адвоката. На адвокатський запит її представника від 26.02.2019 № 12 Територіальний сервісний центр 0744 РСЦ МВС України у Волинській області надав відповідь від 05.03.2019, до якої долучив висновок РСЦ МВС у Волинській області від 25.01.2018 № 31/3-204 за результатами перевірки фактів реєстрації транспортних засобів.

Зі змісту вказаного висновку позивач зрозуміла, що у відповідь на лист Прокуратури Волинської області від 24.11.2017 № 17/7-834 вих. 17 (про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні) комісією у складі посадових осіб РСЦ МВС у Волинській області нібито було проведено перевірку щодо наявності порушень законодавства службовими особами Територіальних сервісних центрів МВС у Волинській області під час реєстрації транспортних засобів. За результатами так званої «перевірки» комісія вирішила, що Територіальний сервісний центр 0744 РСЦ МВС України у Волинській області повинен скасувати в тому числі й державну реєстр належного мені транспортного засобу як таку, що начебто була здійснена незаконно.

Вважає рішення суб`єкта владних повноважень про скасування реєстрації належного позивачу транспортного засобу незаконним і протиправним з наступних причин.

Висновки РСЦ МВС у Волинській області про підробку (фіктивність) документів, на підставі яких був зареєстрований вперше вищевказаний транспортний засіб, ґрунтуються виключно на підставі самого висновку, в той же час відсутні посилання на документи, що підтверджують встановлення факту реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу за фіктивними чи підробленими документами, як того вимагає п. 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів .

Позивач вважає, що рішення про скасування державної реєстрації належного йому транспортного засобу є протиправним, оскільки факт підроблення документів повинен бути доведений поза розумним сумнівом відповідними належними доказами (судовим рішенням) в процесі кримінального провадження, а сервісні центри МВС є лише органами державної реєстрації та не наділені повноваженнями перевіряти дійсність чи фіктивність будь-яких, в т. ч. митних документів.

Відтак, скасування відповідачами реєстрації вказаного транспортного засобу не узгоджується з вимогами п. 40 Порядку, а тому є протиправним.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що згідно даного висновку підставою для скасування реєстрації вказаного транспортного засобу є невідповідність екологічним нормам з 01.01.2016, автомобіль не відповідає рівню Євро-5. Позивач не погоджується з таким твердженням, так як в будь яких зауважень під час реєстрації вищевказаного транспортного засобу на ім`я позивача від уповноважених осіб Територіального сервісного центру МВС не було, відтак перевірка документів, відповідності конструкції та технічного стану транспортного засобу пройшла успішно.

У зв`язку з цим, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене пунктом 4 висновку від 25.01.2018 року №31/3-204, в частині скасування державної реєстрації автомобіля IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1).

У відзиві на позовну заяву від 08.05.2019 вих. №31/3-1566 представник відповідача позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного (а.с.26-33).

На підставі отриманого 27.11.2017 листа прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області Квятковського М. за вих. №17/7-834 вих. 17 від 24.11.2017 про те, що відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №000338 від 31.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, РСЦ МВС у Волинській області встановив те, що здійснено ввезення, розмитнення та державну реєстрацію у сервісних центрах МВС ряду транспортних засобів, в тому числі і транспортного засобу, що належить позивачу, які не відповідають стандарту рівня екологічності «Євро 5», а фактично відповідають стандарту «ЄВРО 4» та «ЄВРО 3».

Згідно листа від 25.04.2017 №б/н офіційного представника «ІВЕКО Україна», наданого на запит прокурора у кримінальному провадженні, слідує, що з наданої заводом-виробником інформації стосовно технічних характеристик автомобіля, що належить позивачу, транспортний засіб IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 відповідає нормі стандарту «ЄВРО 4». Також, згідно інформації офіційного дилера провести переобладнання вищевказаного транспортного засобу на екологічний стандарт «ЄВРО 5» неможливо..

Представник відповідача вважає, що вищевказані документи підтверджують те, що згаданий автомобіль був ввезений на митну територію України та зареєстрований всупереч п.2 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів», а саме вимоги з 01.01.2016 щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам не нижче рівня екологічності «ЄВРО 5».

Крім того, вказує на те, що державну реєстрацію вищенаведеного транспортного засобу було здійснено на підставі сертифікату відповідності, що виданий не уповноваженим органом із сертифікації, а саме органом державної системи сертифікації «УкрСЕПРО», яка з 01.01.2016 року не входить до переліку органів, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання, тим самим було порушено Закон України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

У зв`язку з наведеним, у відповідності до пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, скасовано державну реєстрацію транспортного засобу марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. Представник відповідача вважає, що рішення прийнято у межах повноважень та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач відповідь на відзив у встановлений судом строк не подав.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 16.04.2016 року ТСЦ 0744 проведено державну реєстрацію транспортного засобу марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 , при цьому, даному автомобілю було присвоєно номерний знак НОМЕР_2 та видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.10).

27.02.2017 року до РСЦ МВС надійшов лист прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області Квятковського М. за вих. №17/7-834вих.17 від 24.11.2017 про те, що відділом прокуратури Волинської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №000338 від 31.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ряд транспортних засобів було зареєстровано на території України всупереч Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрацію транспортних засобів» від 06.07.2005 року №2739-IV (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» від 09.06.2017 року №738, оскільки реєстрація транспортних засобів нових і таких, що були у користуванні, здійснюється за умови відповідності екологічним нормам з 01.01.2016 - не нижче «ЄВРО 5». Серед ряду транспортних засобів, що були вказані в листі, значився автомобіль марки IVECO 50C17, кузов НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Відповідно до листа відповіді офіційного дилера «ІВЕКО Україна», транспортний засіб марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 відповідає стандарту «ЄВРО 4». Також, згідно інформації офіційного дилера провести переобладнання вищевказаного транспортного засобу на екологічний стандарт «ЄВРО 5» неможливо (а.с.36-40).

25.01.2018 року заступником начальника РСЦ МВС у Волинській області затверджено Висновок №31/3-204 за результатами перевірки фактів реєстрації транспортних засобів, зазначених у листі прокуратури Волинської області від 24.11.2017 року №17/7-834вих.17.

Вказаним висновком встановлено, що 16.04.2016 року у ТСЦ 0744 зареєстровано транспортний засіб марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , до матеріалів справи долучено сертифікат відповідності від 01.04.2016 року №UA1.150.0018647-16, виданий ДП «ІНПОМТ» (державна система сертифікації «УкрСЕПРО»), згідно якого рівень екологічної норми «ЄВРО 5». Пунктом 4 державну реєстрацію транспортний засіб марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 скасовано на підставі пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, у зв`язку з виявленням транспортного засобу, зареєстрованого за фіктивним чи підробленим документом (а.с.13-18).

Листом від 05.03.2019 року №31/3/4-212 РСЦ МВС повідомив представника позивача про те, що державну реєстрацію автомобіля марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 було скасовано на підставі висновку РСЦ МВС у Волинській області від 25.01.2018 року №31/3-204 (витяг додається) (а.с.12).

Не погоджуючись із даним рішенням, оформленого у формі висновку, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При здійсненні реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку тощо, працівники сервісних центрів МВС України керуються Законом України «Про дорожній рух», «Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 та наказом МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них» від 11.08.2010 року №379.

Згідно статті 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ), закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 30 Закону №3353-ХІІ передбачено, що конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів і стандартів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а нормативно-технічна документація має бути узгоджена з відповідними уповноваженими державними органами. Перед початком серійного виробництва транспортних засобів або їх складових частин проводяться спеціальні випробування і за їх позитивними наслідками видається сертифікат встановленої форми.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Механізм державної реєстрації транспортних засобів визначений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1388).

Пунктом 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем органам МВС.

Згідно пункту 10 Порядку №1388, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів країни, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що прийнятий з метою регулювання ввезення на митну територію України та проведення першої реєстрації ввезених або виготовлених в Україні транспортних засобів, а також поетапного запровадження в Україні міжнародних екологічних вимог до транспортних засобів, є Закон України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» №2739-IV від 06.07.2005 року (далі - Закон України №2739-IV).

Частиною другою статті 2 Закону України №2739-IV встановлено, що пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні транспортних засобів за кодами товарних позицій 8701 20, 8702, 8703, 8704, 8705 згідно з УКТЗЕД як вироблених в Україні, так і ввезених на митну територію України, нових і таких, що були в користуванні, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам:

не нижче рівня «ЄВРО-3» - з 1 січня 2013 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до дати введення екологічних норм не нижче рівня «ЄВРО-3» як обов`язкових;

не нижче рівня «ЄВРО-4» - з 1 січня 2014 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до дати введення екологічних норм не нижче рівня «ЄВРО-4» як обов`язкових;

не нижче рівня «ЄВРО-5» - з 1 січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно;

не нижче рівня «ЄВРО-6» - з 1 січня 2018 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2017 року включно.

За правилами статті 3 Закону України №2739-IV, документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб («ЄВРО-2» - «ЄВРО-6» або іншому рівню). Позначення рівня екологічних норм, якому відповідає транспортний засіб, має бути внесено до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Частиною першою статті 34 Закону України №3353-XII встановлено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України (частина четверта статті 34 Закону України №3353-XII).

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів (частина дев`ята статті 34 Закону України №3353-XII).

Судом встановлено, що ДП «ІНПОМТ», яким видано сертифікат відповідності від 01.04.2016 року №UA1.150.0018647-16, не мало повноважень на видачу сертифікатів відповідності згідно нового порядку, чим порушено норми Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 року №46-93 «Про стандартизацію і сертифікацію» (далі Декрет, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 13 Декрету, сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов`язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров`я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб`єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» №124-VIII від 15.01.2015 року, що визначає правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності, внесено зміни, зокрема, до Декрету.

Підпунктом 22 пункту 3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», який набрав чинності 10.02.2016 року (далі - Закон) внесено зміни до Декрету, зокрема з 01.01.2016 року виключено абзац другий статті 27 Декрету, яким було передбачено, що нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, а також вузли, агрегати та частини до них, що ввозяться на митну територію України суб`єктами підприємницької діяльності або фізичними особами, підлягають обов`язковій сертифікації відповідно до чинного законодавства.

Отже, даними змінами виключено норму щодо обов`язкової сертифікації ДТЗ в державній системі сертифікації. Зазначені зміни набрали чинності 01.01.2016, і обов`язкова сертифікація ДТЗ в державній системі сертифікації згідно з зазначеним Декретом припинена.

Разом з тим, 10.02.2000 Україна приєдналася до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та / або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі приписів від 20.03.1958.

З метою виконання Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року, адаптації законодавства України у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу та до законодавчого врегулювання Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» №738 від 09.06.2011 року (далі - Постанова №738).

Пунктом 1 Постанови №738 встановлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання; сертифікат типу транспортного засобу або обладнання, конструкція яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, видається визначеними Міністерством інфраструктури органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства і нотифікованими Організацією Об`єднаних Націй згідно з Угодою про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - уповноважені органи); сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

При цьому, на виконання Постанови №738, наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 №521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядок ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів та обладнання.

Таким чином, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на ТЗ є оцінка їх відповідності згідно положень Порядку від 17.08.2012 року №521.

Відповідно до наказу Мінекономрозвитку від 06.05.2015 року №451 «Про внесення змін до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, та визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації» відмінено з 01.01.2016 обов`язкову сертифікацію КТЗ в державній системі сертифікації та визнано таким, що втратив чинність, наказ Держстандарту від 17.01.97 №23 «Про затвердження Правил обов`язкової сертифікації дорожніх транспортних засобів, їх складових та приладдя».

Таким чином, з 01.01.2016 втратили чинність нормативно-правові акти, якими встановлювалися обов`язкові вимоги до КТЗ в державній системі сертифікацій.

Разом з цим, відповідно до Закону, наказ Мінінфраструктури є технічним регламентом, яким встановлено обов`язкові вимоги до КТЗ, їх частин та обладнання, у тому числі щодо відповідності КТЗ екологічним нормам «ЄВРО-2» - «ЄВРО-6», процедури оцінки відповідності цим вимогам, а також правила введення в обіг на території України.

Так, відповідно до пункту 12.1 наказу Мінінфраструктури пропуск КТЗ на митну територію України з метою вільного обігу, перша державна реєстрація, введення в обіг обладнання здійснюються за наявності сертифіката відповідності КТЗ або сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження.

Згідно із зазначеним наказом Мінінфраструктури рівень екологічних норм, якому відповідає КТЗ, має бути зазначеним у вищевказаних сертифікатах відповідності, виданих згідно з Наказом Мінінфраструктури.

Одночасно суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою.

З метою уникнення використання сертифікатів відповідності, виданих органами з сертифікації в державній системі сертифікації (системі УкрСЕПРО) для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ, Національним органом стандартизації внесено зміни до ДСТУ 3498-96 «Державна система сертифікації. Бланки документів. Форма та опис» (який встановлює правила заповнення бланків сертифікатів відповідності, свідоцтв про визнання відповідності та додатків до них), які набули чинності 22 червня 2016 року, в частині обов`язкового зазначення органами з сертифікації, які призначені на виконання робіт з сертифікації в державній системі сертифікації (системі УкрСЕПРО), у графі «Додаткова інформація» сертифіката відповідності наступної інформації: для колісних транспортних засобів: «Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ»; для частин та обладнання до колісних транспортних засобів: «Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для пропуску на митну територію України з метою вільного обігу».

Перелік органів з сертифікації, які видають вищенаведені сертифікати відповідності, оприлюднений на сайті Мінінфраструктури у розділі «Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року». Інформація стосовно акредитації зазначених органів з сертифікації оприлюднена на сайті Національного агентства з акредитації України.

Таким чином, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та частини є оцінка їх відповідності згідно з положеннями Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Мінінфраструктури України № 521 від 17 серпня 2012 року.

До органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться:

Державне підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут» (наказ Мінінфраструктури № 126 від 01 березня 2013 року);

Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт» (наказ Мінінфраструктури № 121 від 29 березня 2016 року);

Державне підприємство «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Запоріжжястандартметрологія») (наказ Мінекономрозвитку № 209 від 09 лютого 2016 року);

Державне підприємство «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Львівстандартметрологія») (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09 лютого 2016 року);

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (ДП «НДІ «Система») (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09 лютого 2016 року);

Державне підприємство «Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УкрЦПСЗПС») (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09 лютого 2016 року);

ТОВ «Рівнестандарт» (наказ Мінінфраструктури № 306 від 06 вересня 2016 року).

Під час перевірки було встановлено, що для реєстрації транспортного засобу надано сертифікат відповідності від 01.04.2016 року №UA1.150.0018647-16, який виданий ДП «ІНПОМТ», яке входить до державної системи сертифікації «УкрСЕПРО».

Разом з тим, судом встановлено, що вказаний орган сертифікації з 01 січня 2016 року не входить до переліку органів, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання відповідно до «Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року № 521.

Крім того, судом взято до уваги інформацію викладену у листі-відповіді від 25.04.2017 офіційного дилера «ІВЕКО Україна», про те, що автомобіль марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 відповідає екологічним нормам рівня «ЄВРО43», в той час як в наданому для реєстрації ТЗ сертифікаті вказано, що даний транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня «ЄВРО 5».

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що поданий для реєстрації ТЗ сертифікат відповідності №UA1.150.0018647-16, позначення рівня екологічної норма «Євро 5», з терміном дії з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року, виданий ДП «ІНПОМТ» не є належним сертифікатом відповідності для мети проведення державної реєстрації транспортного засобу.

Таким чином, встановивши факт неналежності та недостовірності сертифікату відповідності, на підставі якого була здійснена первинна реєстрація ТЗ, та встановивши невідповідність рівню токсичності «Євро», що підтверджується листами уповноважених органів, відповідач правомірно прийняв оскаржуваний висновок про скасування реєстрації транспортного засобу марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу.

Відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку №1388, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Позивач вказує, що скасування державної реєстрації (перереєстрації) ТЗ можливе у разі виявлення факту фіктивності чи підробки документів, за якими проводилася реєстрація. При цьому, ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, тобто судовим рішенням за результатами розгляду кримінальної справи.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає, що абзац третій пункту 40 Порядку №1388 чітко визначає наступний алгоритм дій: виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих) за фіктивними чи підробленими документами скасування державної реєстрації (перереєстрації) передача усіх відповідних документів до відповідного органу досудового розслідування.

Тобто, встановивши факт реєстрації ТЗ за підробленими документами, реєстраційний орган має усі правові підстави для скасування державної реєстрації ТЗ, з правом подальшого надіслання таких документів до правоохоронних органів.

Суд, також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги досліджені судом докази та встановлені на їх підставі обставини справи, суд дійшов висновку, що Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області, враховуючи лист офіційного дилера «ІВЕКО Україна» від 25.04.2017, з якого слідує, що транспортний засіб марки IVECO 50C17, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за нормою токсичності відпрацьованих газів відповідає нормі «ЄВРО 4», а також лист прокурора прокуратури Волинської області №17/7-834 вих. 17 від 24.11.2017 про те, що прокуратурою Волинської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №000338 від 31.07.2017, яким встановлено, що згаданий сертифікат відповідності виданий не уповноваженим органом із сертифікації, а саме, органом державної системи сертифікації «УкрСЕПРО», яка з 01.01.2016 не входить до переліку органів, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання, правомірно на підставі та у межах своїх повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України виніс висновок про скасування державної реєстрації даного транспортного засобу. Відтак, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Порядок розподілу судових витрат встановлений статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, вказана норма не передбачає повернення судових витрат позивачу, не звільненого від їх сплати у разі відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене пунктом 4 висновку від 25.01.2018 року №31/3-204, в частині скасування державної реєстрації автомобіля IVECO 50C17, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський