Справа № 120/1205/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 червня 2019 р. Справа № 120/1205/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.,

представника відповідача: Дзісь А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови йому з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії у розрахунку, перерахунку та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 протиправною.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вчинити дії та здійснити йому з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії розрахунок, перерахунок та виплату однією сумою компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ (міліції) та йому була призначена пенсія довічно і обчислена з урахуванням грошового забезпечення, яке він отримував за останньою штатною посадою перед звільненням на пенсію з основним її розміром 83% грошового забезпечення.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2018 року по справі №802/2511/17-а, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі №120/4088/18-а та нової довідки № 5619 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, наданої Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області, відповідачем було проведено розрахунок, перерахунок його пенсії.

Після ознайомлення з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 218/П-12 від 14.02.2019 року позивач дійшов висновку, що йому не вчасно проведено перерахунок раніше призначеної пенсії та порушено строки її виплати, в зв`язку з чим позивач вважає, що втратив частину доходів, які підлягають виплаті за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159. (а.с. 40).

20.02.2019 року позивач повторно звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області з проханням в добровільному порядку здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.01.2016 року по теперішній час.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №378/П-12 від 15.03.2019 року йому було відмовлено у здійснені розрахунку, нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за відсутністю підстав (а.с. 42).

Не погоджуючись з вказаними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

12.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст. 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

06.05.2019 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Після отримання від Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області 26.03.2018 року довідки про розмір грошового забезпечення №5619, виданої на виконання Постанови КМУ №103 28.03.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії склав 5701 грн. За період з 01.01.2016 по 31.03.2018 позивачу нараховано 51 206,85 грн. (а.с.53). Зазначені кошти виплачуються позивачу в порядку визначеному Постановою КМУ №103.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі № 802/2511/17-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено; зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області № 5619 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2016.

Вказане судове рішення добровільно виконано головним управлінням 10.05.2018 року та проведено перерахунок пенсії позивача, новий розмір пенсій склав - 5631,43грн, що на 69,57 грн. менше від попереднього розміру(а.с.54). А тому пенсія виплачувалася у розмірі визначеному на виконання Постанови КМУ №103 у розмірі 5701, 00 грн..

У подальшому головним управлінням 23.01.2019 проведено перерахунок пенсії позивача виходячи з 83 % від сум грошового забезпечення на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 120/4088/18-а.

За період з січня 2016 року по січень 2019 позивачу донараховано 35 201,56 грн., які підлягають виплаті в порядку Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі-Порядок 649) після виділення коштів з Державного бюджету.

На виконання рішення суду у справі № 120/4088/18-а нараховано та виплачено з 16 по 31 січня 2019 року 463,85 грн. та з 01.02.2019 року забезпечується виплата пенсії у новому розмірі 6664,93 грн.

Порядок 649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно п. 2 Порядку 649 підлягають виконанню рішення суду, що набрали законної сили і видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто після 01 січня 2013 року, на виконання яких стягувачу нараховану пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (п. 4 Порядку 649). Про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку боржником чи про відсутності підстав для виплати суми, приймає відповідне рішення Комісія з питань погашення заборгованості пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворюється в Пенсійному фонді України (п.6. п.8 Порядку 649).

Також відповідач зазначив, що оскільки, пенсія в новому розмірі (з урахуванням судових рішень) за кожен місяць позивачу до виконання судового рішення не була нарахована, а обрахована одноразово та виплачується у визначеному Урядом порядку, ця сума не є недоотриманою пенсією та не підпадає під визначення Закону № 2050. За таких умов, зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають стягненню в порядку, встановленому статтею 55 Закону України № 2262.

Таким чином, відповідач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області діяло у відповідності до чинного законодавства, а тому правові підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

06.06.2019 року позивач подав заяву про розгляд справи, призначеної на 18.06.2019 року на 15:00 год., без його участі у порядку письмового провадження, оскільки він є інвалідом другої групи і йому важко пересуватись (а.с. 70).

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував про розгляд справи у відсутності позивача та заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2018 року у справі № 802/2511/17-а адміністративний позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 року та на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області № 5619 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМ України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року та на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області №5619 про розмір грошового забезпечення. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 19-32).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі № 120/4088/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 83% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років починаючи з 01.01.2016 року виходячи з 83% від відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 37-39).

На виконання вказаного рішення від 17.12.2018 року суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.01.2016 року проведено перерахунок пенсії позивача виходячи з 83% грошового забезпечення. Після перерахунку за рішенням суду розмір пенсії позивача становить 6664,93 грн. Доплату у сумі 463,85 грн. за період з 16.01.2016 року (день набрання рішенням суду законної сили) по 31.01.2019 року позивачу нараховано та виплачено додатковою відомістю в січні 2019 року. З 01.02.2019 року забезпечується виплата пенсії у новому розмірі 6664,93 грн.

20.02.2019 року позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000року та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат», затвердженою Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року (а.с. 41).

15.03.2019 року відповідач листом № 378/П-12 відмовив позивачу у виплаті компенсації. Підстави відмови, наведені у вказаному листі, відповідають підставам, наведеним відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 42).

Не погодившись з такою відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

- пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За правилами статті 3 цього закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, положення зазначених статей Закону № 2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон № 2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Пункти 1, 2 цього Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно пункту 4 Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Статтею 55 Закону України від 09.04.1992, № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) також визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону № 2050-ІІІ, ст.55 Закон № 2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 по справі №522/5664/17 (провадження К/9901/2999/17), від 20.02.2018 по справі № 336/4675/17 (провадження №К/9901/23/17), і від 05.10.2018 по справі №162/787/16-а (провадження № К9901/33652/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, після отримання від Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області 26.03.2018 року довідки про розмір грошового забезпечення №5619, виданої на виконання Постанови КМУ №103 28.03.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії склав 5701 грн. (а.с.52) За період з 01.01.2016 по 31.03.2018 позивачу нараховано 51 206,85 грн. (а.с.53). Перерахунок та нарахування пенсії в розмірі 51206,85грн здійснено відповідачем самостійно, на виконання вимог Постанови №103 на підставі довідки №5619, до винесення ріщення по справі №802/2511/17. Зазначені кошти виплачуються позивачу в порядку визначеному Постановою КМУ №103.

Разом з тим, заборгованість відповідача за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі № 120/4088/18-а за період з 01.01.2016 по 01.01.2019 в сумі 35 201,56 грн. підлягає виплаті позивачеві в порядку постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, та станом на день звернення до суду з даним позовом не здійснена (а.с. 57).

Отже, виплата доплати перерахованої пенсії позивачу за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року в сумі 51 206,85 грн. на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 26.03.2018 року, та за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі № 120/4088/18-а за період з 01.01.2016 по 01.01.2019 в сумі 35 201,56 грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не здійснена, а отже відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону № 2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду у справах №522/5664/17, №336/4675/17 та №162/787/16-а, встановлених обставин у цій адміністративній справі, і позовних вимог, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки донарахована сума пенсії у розмірі 51 206,85 грн. та 35 201,56 грн. не виплачена відповідачем, а відтак позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не підлягають, адже ці вимоги передчасні.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність відмови позивачу у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої частини пенсії на виконання вказаних вище рішень суду, оскільки донарахована сума пенсії не виплачена відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: КОД , вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна