Справа № 340/120/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/120/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Кармазина Т.М.), прийняте у спрощеному провадженні в м. Кропивницький, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в :

16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 23.06.2018 №, №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Кабінет Міністрів України ніколи не утворював такого центрального органу виконавчої влади як Державна фіскальна служба України, що на думку позивача, не може існувати і територіальних органів такої служби. Вважає, що Головне управління ДФС у Кіровоградській області не є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, передбаченого ст.41.2 Податкового Кодексу України, який утворено Кабінетом Міністрів України у порядку Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" і Закону України "Про Кабінет Міністр України" та не має повноваження контролюючого органу, в тому числі і повноважень щодо складання будь-яких актів, передбачених Податковим кодексом України. Крім того зазначав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23.06.2018 №, №000513130, № та № складені від імені Головного управління ДФС у Кіровоградській області печатка якого повинна бути з символами держави, зокрема, Великим Державним Гербом України. Позивач зазначає, що на печатці відповідача відсутній державний символ України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Винести окрему ухвалу у відношенні відповідача та суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жоден з документів, складених ГУ ДФС у Кіровоградській області так само як і рішення суду першої інстанції не засвідчені підписами посадових осіб із засвідченням печаткою з зображенням Державного Гербу України. Позивач зазначає, що станом на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, а також рішення суду першої інстанції, Державного Герба України не існує, оскільки Верховною Радою не прийнято Закон про Державний Герб України. Позивач вказує, що оскільки немає законодавчого акту про Державний Герб України, то немає жодного органу державної влади, який би діяв від імені держави України та мав печатку з зображенням Державного Герба України, в тому числі і відповідача, яким складено оскаржувані податкові повідомлення - рішення. З огляду на викладене, позивач вважає, що і оскаржувані податкові повідомлення - рішення, і рішення суду першої інстанції є підробленими документами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.05.2018 уповноваженими посадовими особами Головного управління ДФС у Кіровоградській області, на підставі наказу від 16.05.2018 №826, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань правильності дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з міською ветеринарною лікарнею в м.Олександрії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

В даному акті перевірки посадовими особами Головного управління ДФС у Кіровоградській області зафіксовано порушення позивачем, зокрема:

- пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 ПК України, що полягало у неподанні позивачем податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2016 та 2017 роки;

- п.177.2 ст.177 ПК України - не задекларовано отриманий дохід у сумі 8315,00 грн., в тому числі за 2016 рік - 7940,00 грн., за 2017 рік - 375,00 грн.;

- пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" ПК України - занижено податкове зобов`язання з військового збору в сумі 124,73 грн. в тому числі за 2016 рік - 119,10 грн., за 2017 рік - 5,63 грн.;

- пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 та п.44.3 ст.44, 85.2 ст.85 ПК України - ненадання посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки.

Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області 23 червня 2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1870,88 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1496,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 374,18 грн. (а.с.9),

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 155,92 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 124,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31,19 грн. (а.с.10),

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 340 грн. (а.с.8),

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 510 грн. (а.с.11).

Не погодившись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 14.09.2018 №14059/Ш/99-99-11-02-01-14 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.6-7).

Вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що прийняті без законних підстав, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято відповідачем на підставі та в межах повноважень, визначених Конституцією та Законами України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Згідно пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Перевіркою встановлено, що позивачем податкові декларації за 2016-2017 роки до контролюючого органу не подані, чим порушені вимоги пп.49.18.5 п.49.18 ст.49. п.177.11 ст.177 ПК України.

У відповідності до п.177.10 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно пп.16.1.2-16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;

Відповідно до п.п.44.1, 44.3 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В порушення зазначених норм, ОСОБА_1 . Книга обліку доходів і витрат на перевірку надана не була.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 ПК України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Перевіркою достовірності декларування оподатковуваного доходу встановлено, що позивачем не задекларовано отриманий дохід від здійснення підприємницької діяльності в сумі 8315 грн., у т.ч. за 2016 рік - 7940, 2017 - 375 грн. (а.с.54-55) Так, міською ветеринарною лікарнею в м.Олександрії надано належним чином завірені копії документів, зокрема угода про поставку товарів, надання послуг від 16.12.2016 №1; накладна на реалізацію медичних халатів від 16.12.2016 №001 на суму 7940 грн.; рахунок від 16.12.2016 №001 на суму 7940 грн.; платіжне доручення №320 від 19.12.2016 на суму 7940 грн.; товарний чек №39 від 04.06.2017 на суму 375 грн. (а.с.56-63).

Крім того, пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст. 162 ПК України.

Порушення позивачем наведених норм зафіксовано у акті перевірки та не спростовуються позивачем. Тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності в діях позивача порушень пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177, п.177.2 ст.177, пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення", пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 та п.44.3 ст.44, 85.2 ст.85 ПК України, що підтверджується актом від 31.05.2018 №428/11-28-13-03/ЕВ396539.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, застосування Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області до позивача штрафних (фінансових) санкцій, збільшення грошових зобов`язань та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 23.06.2018 №, №, №, № відбулось у відповідності до норм чинного законодавства України.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованості доводів позивача про те, що Головне управління ДФС у Кіровоградській області не є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів.

Відповідно до п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (далі - Положення) Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно п.7 Положення ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби визначений постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", в якому наведено, в тому числі, Головне управління ДФС у Кіровоградській області.

Згідно відомостей, зазначених у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.03.2019 №, 15.09.2014 міською радою міста Кропивницького зареєстровано Головне управління ДФС у Кіровоградській області, шляхом заснування юридичної особи, про що здійснено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи №0009486 (а.с.65-66). Згідно даного витягу Головне управління ДФС у Кіровоградській області є органом державної влади.

Таким чином, встановленими обставинами справи беззаперечно підтверджено, що Головне управління ДФС у Кіровоградській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади та має повноваження щодо обліку та адміністрування податків та зборів, в тому силі приймати податкові повідомлення - рішення про донарахування податкових зобов`язань, накладення штрафних санкцій.

Щодо доводів позивача про відсутність Державного Гербу України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховної Ради України № 2137-XII від 19.02.1992 року, затверджено тризуб як малий герб України, вважаючи його

головним елементом великого герба України. Зображення Державного герба України поміщується на печатках органів державної влади і державного управління, грошових знаках та знаках поштової оплати, службових посвідченнях, штампах, бланках державних установ з обов`язковим додержанням пропорцій зображення герба, затвердженого пунктом 1 цієї Постанови.

28 червня 1996 року була прийнята Конституція України, яка у Статті 20 проголошувала Тризуб головним елементом Великого Державного герба України. Тризуб визначався як знак княжої держави Володимира Великого і малий Державний герб України. Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України).

Таким чином, зображення Державного Герба України на печатках, бланках державних установ, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи позивача про те, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення та копія рішення суду першої інстанції не можуть мати зображення Державного Гербу України, та не можуть бути засвідчені печаткою із зазначенням Державного Гербу України до прийняття відповідного Закону Верховною Радою є безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року в адміністративній справі №340/120/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підставляє відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 20.06.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай