Справа № 161/4857/19
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4857/19
Провадження № 2-а/161/180/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Грабовської Г.О.

за участю:

представника позивача Спас Ю.О.,

представника відповідачів Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Видри Тараса Михайловича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Видри Тараса Михайловича (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 2) про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Свій позов, з урахуванням письмових пояснень, мотивує тим, що 20 лютого 2019 року відповідачем 1 було складено щодо нього постанови по справі про адміністративні правопорушення серії НК №591306 та серії НК №591307, за змістом яких, ним було порушено вимоги п. 15.10 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає дані постанови протиправними та такими, що постановлені з грубим порушенням вимог чинного законодавства, винесеними із порушенням його права на захист, ґрунтуються на неповному та не об`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вказує, що здійснив стоянку в місці, де ніяких забороняючих знаків на місці події не було. Крім того, стоянку він здійснив біля власного приміщення не порушуючи ПДР України.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати дії поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Видри Т.М.щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанови серії НК №591306, серії НК №591307 та закрити провадження у справах.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1, відповідача 2 вказує, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, зазначила, що з ситуації, яка склалася на місці події, з показань свідків, стало відомо, що позивач та його представники заблокували роботу працівників ЗАТ «Волинь-Лада», представники якого повідомили поліцейським про наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, на якій позивачем були заблоковані бокси та створили перешкоди для руху автотранспортних засобів та пішоходів.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та поновлено позивачу строк на звернення з адміністративною позовною заявою до суду.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відмовлено в залученні до участі у справі в якості третьої особи Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада».

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги, письмові пояснення підтримала, з підстав, зазначених у них. Крім того, суду пояснила, що перешкод для руху пішоходів та інших водіїв ОСОБА_1 не чинив, а доданий технічний засіб не є належним доказом у справі, оскільки, про його наявність не вказано в постановах у справах про адміністративні правопорушення. Хоча, на її думку, і даний відеозапис, не містить інформації про вину ОСОБА_1 . Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2019 року Відповідачем 1 винесено постанови по справах про адміністративні правопорушеннясерії НК №591306 (далі Постанова 1) та серії НК №591307 (далі Постанова 2) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі Постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 10-11).

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваних постанов вбачається, що позивач, керував транспортним засобом «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль «Peugeot Partner»), та автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_2 , (далі автомобіль «Renault Master») 20.02.2019 року о 08 год. 30 хв. та 09 год. 00 хв. у місті Луцьку, АДРЕСА_1 Кільцева, АДРЕСА_2 та здійснив стоянку в місці де це заборонено, а саме на в`їзді в бокс (гараж), що унеможливило рух інших транспортних засобів, які намагалися в`їхати в даний бокс (гараж), чим порушив п.п. 15.10 «д» ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Пункт 15.10 «д» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачає, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відтак, на думку суду, об?єктивною стороною порушення вимог п.п. 15.10 «д» ПДР є розміщення транспортного засобу для стоянки таким чином, що це унеможливлює рух транспортних засобів та пішоходів, які мають намір проїхати/пройти по проіздній частині чи потрапити у будь-які приміщення.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відібраних працівниками поліції на місці події, вбачається, що позивач припаркував вищевказані автомобілі так, що вони не могли потрапити в орендовані ними приміщення гаражів (боксів), що знаходилися в місті Луцьку по вул. Кільцевій, 1 (а.с. 115, 116, 138-140).

Вказана обставина, також вбачається із оглянутих судом фотографій місця події та відеозапису порушення, доданих до матеріалів справи (а.с. 137, 143-144).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що 20.02.2019 року він приїхав на роботу, що знаходиться по вул. Кільцевій,1 в місті Луцьку та побачив, що орендований ним бокс заблокований транспортним засобом, та потрапити в середину він фізично не зміг. На прохання ОСОБА_1 звільнити прохід та проїзд до гаража, останній не відреагував, повідомив, що це його власність, вказав на необхідність підпису певних документів для розблокування доступу до приміщення.

Суд вважає, що показання свідка ОСОБА_3 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки, останній надаючи такі пояснення, був попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, будь-яких доказів упередженості останнього при наданні показів суду не встановлено.

Факт оренди ТзОВ «Петрус-Алко», представником якого є ОСОБА_5 Ю.Ю. приміщень в місті Луцьку по вул. Кільцевій, 1 підтверджується відповідними витягами із договору суборенди із додатками та довіреністю від 10.01.2019 року (а.с.170-173).

Відтак, доводи позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки, він поставив на стоянку автомобілі біля належних йому на праві власності приміщень, суд вважає безпідставними, у зв`язку з тим, що позивачу достеменно було відомо, що зазначені приміщення гаражів знаходяться в оренді осіб, які мали намір туди потратити для доступу до належних їм речей, обладнання.

При цьому сам факт перебування у власності ОСОБА_1 зазначених приміщень, не впливає на вищевказані висновки суду, оскільки, ОСОБА_1 керуючи автомобілями «Peugeot Partner» та «Renault Master», насамперед як водій, був зобов?язаний дотриматися вимог п.п. 15.10 «д» ПДР України під час залишення цих автомобілів на стоянку біля приміщень, які йому належать, достеменно знаючи, що у цих приміщеннях знаходяться речі, обладнання тощо.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, а тому доводи останнього про свою невинуватість суд вважає безпідставними.

Наявна в матеріалах справи постанова суду від 27.05.2019 року у справі №161/4858/19 не спростовує висновки суду і не підтверджує жодні обставини, так як не вступила у законну силу (а.с.174).

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_6 , як посадова особа органу Національної поліції - УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції при винесенні оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а оскаржувані постанови без змін.

При цьому в позові до відповідача 1 слід також відмовити із тих підстав, що належним відповідачем у даній справі в силу вимог ст. 2 КАС України, ст. 222 КУпАП в їх системному зв?язку, має бути орган (підрозділ) Національної поліції - в даному випадку УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції, оскільки, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені цих органів, а, отже, не можуть виступати відповідачем у справах цієї категорії.

Крім того, позовна вимога щодо визнання протиправними дій інспектора УПП у Волинській області Видри Т.М. не ґрунтується на положеннях ст.286 КАС України, за змістом якої до повноважень суду при вирішенні цієї категорії справ не відноситься вирішення питання щодо визнання протиправним дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Видри Тараса Михайловича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Залишити без змін постанови серії НК №591306 та серії НК №591307 від 20 лютого 2019 року поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Видри Тараса Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративних стягнень у вигляді адміністративних штрафів у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.