Справа № 602/233/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5430/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Тернопільської області про скасування постанови, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року (суддя Радосюк А.В., м. Ланівці, повний текст складено 19.04.2019),

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Лановецького районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Лановецької міської ради Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лановецької міської ради №07 у справі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 680 грн за вчинення правопорушення, встановленого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи. Просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що судом не встановлено: чи є він власником/балансоутримувачем житлового будинку/земельної ділянки і, відповідно, саме тим суб`єктом господарської діяльності, на якого в силу закону, покладається обов`язок укладання договору на вивезення побутових відходів; чи запропонований йому до укладення договір відповідає типовій формі договору. Також зазначає, що відповідачем не надано доказів: що він є суб`єктом правопорушення встановленого статтею 152 КУпАП, оскільки не встановлено чи є він власником/балансоутримувачем житлового будинку/земельної ділянки, що на його думку вказує на відсутність складу правопорушення; що він створює побутові відходи; що адміністративну справу розглянуто в строки, встановлені частиною 1 статті 277 КУпАП.

Позивач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

19 лютого 2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Тернопільської області винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 07 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладання на нього штрафу в розмірі 680,00 грн за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Постанова мотивована тим, що позивач не уклав договір на вивіз твердих побутових відходів чим порушив п. 3 розділу 5 Правил благоустрою на території Лановецької міської ради.

Згідно витягу з протоколу засідання адміністративної комісії №03 при виконавчому комітеті Лановецької міської ради від 19.02.2019 ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та надавав пояснення.

Підставою для винесення вказаної постанови є протокол про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2019 року серії ГР №320267, складений ДОП Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, в якому встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила благоустрою, а саме не уклав договір на вивіз сміття, чим порушив п.3 розділу 5 Правил благоустрою. У зазначеному протоколі позивач зауважив, що він не уклав договір, бо в нього відсутнє сміття. Крім того, в даному протоколі наявний підпис позивача про отримання другого примірника протоколу.

Вважаючи неправомірною постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Тернопільської області про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт не укладення позивачем договору на вивіз побутових відходів підтверджується матеріалами справи та його показами на засіданні адміністративної комісії.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача з наступних мотивів.

Статтею 15 Закону України «Про відходи» передбачено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; в) виконувати інші обов`язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон № 2807-IV).

Вимогами ч. 1 ст. 10 Закон № 2807-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону № 2807-IV громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Частиною 4 статті 20 Закону № 2807-IV передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Рішенням Лановецької міської ради Тернопільської області від 03 листопада 2016 року №430 затверджено Правила благоустрою Лановецької міської ради.

Пунктом 3 розділу 5 Правил благоустрою на території Лановецької міської ради передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок в обов`язковому порядку зобов`язані укладати договори на вивезення твердих побутових відходів з особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Механізм надання суб`єктами господарювання незалежно від форми їх власності послуг з вивезення побутових відходів у містах, селищах і селах (далі - послуги) визначено Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10 грудня 2008 року (далі - Правила № 1070) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Правил № 1070 (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності, яка діяла до 1 травня 2019 року) було передбачено, що власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Отже цією нормою чітко встановлено суб`єктів, які зобов`язані укладати договори з вивезення побутових відходів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було встановлено, що ОСОБА_1 являється власником або балансоутримувачем житлового будинку чи земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Хоча ця обставина підлягала обов`язковому встановленню відповідачем при розгляді справи адміністративне правопорушення.

Проживання позивача за вказаною вище адресою станом на момент виникнення спірних правовідносин не було достатнім для виникнення у нього обов`язку укласти договір з вивезення побутових відходів.

Відтак, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкриінованого йому правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вина позивача у вчиненні інкримінованого йому діяння не доведена, а тому постанова про притягнення до відповідальності є незаконною.

Доводи апеляційної скарги є суттєвим та заслуговують на увагу, оскільки зазначені твердження апелянта не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові сформував помилкові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про задоволення позову.

Керуючись ст. 243, 250, 272, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року у справі № 602/233/19.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Лановецької міської ради Тернопільської області № 07 від 19 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушень, передбаченого статтею 152 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
М. А. Пліш