Справа № 620/1529/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/1529/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 29.05.2019 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області), у якому просить:

- визнати дії відповідача щодо невиплати їй пенсії за жовтень 2018 року, з доплатою пенсії за квітень-липень 2018 року, у сумі 3 814,22 грн. - протиправними;

- зобов`язати відповідача виплатити заборгованість по пенсії за жовтень 2018 року, з доплатою пенсії за квітень-липень 2018 року, у сумі 3 814,22 грн.

Позов мотивовано тим, що чинним законодавством України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених. Разом з тим, територіальний орган Пенсійного фонду України у Чернігівській області, не приймаючи відповідне рішення, припинив їй виплату пенсії, внаслідок чого виникла оскаржувана заборгованість.

Також зазначила, що право громадян на отримання призначених пенсій не можна пов`язувати з такою умовою, як постійне місце проживання або перебування за місцем реєстрації проживання, тому припинені не з вини ОСОБА_1 виплати мають відновитися з моменту припинення.

Ухвалою судді від 30.05.2019 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі як другого відповідача Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України (далі Чернігівське ОУПФУ) та надано відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзивів на позов.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача (ГУПФУ в Чернігівській області) надано відзив на позов, у якому він просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Управлінням нараховано кошти в сумі 3 814,22 грн. та вони взяті на облік, однак відповідач не має власних коштів для виплати пенсії за спірний період. Так, питання виплати пенсії позивачу буде вирішуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. враховуючи наведене, вважає, що відповідач діяв у межах чинного законодавства.

Також зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України. Зокрема, з 10.06.2019 припинило свою діяльність Чернігівське ОУПФУ у зв`язку з приєднанням до ГУПФУ в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 12.09.2018 № (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2018 позивач звернулась до Чернігівського ОУПФУ із запитом пенсійної справи з Кременчуцького ОУПФУ в Полтавській області.

Рішенням комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги при Деснянській районній у місті Чернігові раді від 09.10.2018 №40, вирішено призначити позивачу пенсію.

У зв`язку з наведеним, Чернігівським ОУПФУ прийнято рішення про поновлення виплати пенсії з 01.01.2018. Виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться з 01.11.2018. При цьому, Управлінням нарахована позивачу доплата пенсії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 у сумі 3 771,50 грн. та за період з 01.04.2018 по 31.07.2018 в сумі 42,72 грн. (загальна сума 3 814,22 грн.), яка взята на облік.

23.01.2019 ОСОБА_1 звернулась до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про виплату їй вищевказаної заборгованості в сумі 3 814,22 грн.

Листами від 22.02.2019 за №157/06/К-7, від 02.04.2019 за №1366/02/К-11 та від 03.04.2019 за №1385/02/К-12 відповідачі повідомили, що сума пенсії за вищевказаний період включена до додаткових списків на перерахування на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» та буде виплачена після надходження коштів (а.с. 10, 11, 12).

Відповідачем у відзиві на позов не заперечувалось, що пенсія позивачу в період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та з 01.04.2018 по 31.07.2018 в сумі 3 814,22 грн. нарахована, однак не виплачена.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами першою та третьою статті 4 Закону передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно частини першої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною першою статті 46 Закону №1058-IV установлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону (стаття 49 Закону №1058-IV).

Пунктами 1, 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509.

Поновлення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок). Даний порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі, виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (пункт 2 Порядку).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого подання.

Відповідно до пункту 12 Порядку за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзацах другому і третьому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.

Відповідно до пункту 13 Порядку комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Згідно із пунктом 14 Порядку у разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Тому, фактично відмовляючи позивачеві у виплаті пенсії за відсутності передбачених коштів, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі №1058-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у пункті 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

З огляду на викладене, суд вважає, що відмова у виплаті доплати позивачу пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018 та з 01.10.2018 по 31.10.2018 здійснена за відсутності підстав, передбачених Законом №1058-IV, тому з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Разом з тим, відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії з 01.10.2018, проте доказів її виплати за вказаний період суду не надано. Так само відсутні докази сплати позивачу доплати до пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018 в сумі 42,74 грн.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій ГУПФУ в Чернігівській області щодо відмови позивачу у виплаті заборгованості по пенсії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та доплати до пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018; зобов`язання ГУПФУ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості по пенсії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та доплати до пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018 в сумі 3 814,22 грн.

При цьому, посилання відповідача на урегульованість спірних правовідносин постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, суд вважає необґрунтованими, оскільки останньою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктом 1 вказаного Порядку визначено, що він визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Однак, заборгованість по пенсії перед ОСОБА_1 в сумі 3 814,22 грн. у відповідача виникла у зв`язку з поновленням (призначенням) позивачу виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі та жодним чином не пов`язана із виконанням рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тобто, негайне виконання в межах сум платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача.

Оскільки, в даному випадку, способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії, а не стягнення грошових сум, негайне виконання не застосовується.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005), Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (, просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості по пенсії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та доплати до пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості по пенсії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 та доплати до пенсії за період з 01.04.2018 по 31.07.2018 в сумі 3 814 (три тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 22 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач: УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030101, код 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р 4033, код класифікації 22030101) судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.06.2019.

Суддя С.В. Бородавкіна