Справа № 489/619/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 489/619/19 провадження №2-а/489/45/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Букрєєва Є.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Фроленко Артем Володимирович, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 890552 від 03.02.2019.

В позові вказав, що 03.02.2019 близько 09 год. 15 хв., керуючи своїм транспортним засобом, виїжджав з авторинку по вул. Троїцькій, 240 в м. Миколаєві, після чого був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про те, що виїжджаючи з авторинку він перетнув подвійну суцільну лінію (дорожню розмітку 1.3), чим порушив вимоги п. 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху). Він заперечив, що на виїзді з авторинку є суцільна лінія, але його доводи не взяли до уваги та склали постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Позивач наполягає на тому, що не перетинав суцільну лінію, оскільки її в місці його повороту немає. Також позивач стверджує, що йому не надали скористатись правовою допомогою, оскільки постанова була складена після приїзду його захисника, про наявність якого він одразу ж повідомив працівників поліції.

У відзиві представник відповідача вказав, що 03.02.2019 інспектором патрульної поліції в Миколаївській області Фроленко А.В. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій керуючи транспортним засобом Форд Ескорт, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Троїцькій в м. Миколаєві, в районі будинку 240 повертаючи ліворуч на вул. Троїцьку з авторинку, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 додатку 2 Правил дорожнього руху, чим порушив вимоги зазначеної дорожньої розмітки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів на позивача за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача вважає, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом наданим до відзиву.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити посилаючись на порушення права на захист позивача, оскільки прибувши на місце працівники поліції почали показувати йому відео порушення, на якому неможливо встановити перетин позивачем суцільної лії, та відразу надали роздруковану постанову, яку постановили до його прибуття.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити, так як право на захист не було порушено, а факт порушення підтверджується відеофіксацією правопорушення, доданого до відзиву.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.02.2019 (суддя Тихонова Н.С.), з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У зв`язку із відставкою судді Тихонової Н.С., справу в установленому КАС України порядку передано судді Коваленко І.В., ухвалою якого від 08.04.2019 справу прийнято до розгляду.

Суд, вислухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.02.2019, серія ЕАВ № 890552, вбачається, що 03.02.2019 о 09 год. 15 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Форд Ескорт, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Троїцькій в м. Миколаєві, в районі будинку 240 повертаючи ліворуч на вул. Троїцьку з авторинку, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 додатку 2 Правил дорожнього руху України, чим порушив вимоги п. 34 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, горизонтальна розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Даним розділом Правил дорожнього руху, також визначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із дослідженого судом наданого відповідачем відеозапису неможливо встановити факт перетину дорожньої розмітки 1.3, оскільки в момент повороту ліворуч транспортного засобу позивача відеозапис ведеться із значної відстані від місця перетину, внаслідок чого на ньому не видно наявність дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху.

Інших доказів на підтвердження вищевказаного відповідачем суду не надано.

Дослідивши відеофайл, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушенням останнім дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, зі сторони працівників поліції мало місце порушення права на захист позивача, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови здійснено до прибуття захисника позивача, про прибуття якого було достеменно відомо працівнику поліції, що підтверджується, доданим до відзиву відеозаписом.

Встановленні обставини є порушенням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме право на захист, що є істотним порушенням як законів України, так і п.п. «с» ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина позивача не доведена поза розумним сумнівом, а також порушено процедуру розгляду адміністративної справи, що вплинуло повноту і об`єктивність її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху, порушення права на захист останнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку з чим вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування постанови із закриттям провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 890552 від 03.02.2019 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті двадцять п`ять гривень 00 коп.) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1;

Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Фроленко Артем Володимирович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1.

Повний текст судового рішення складно 19.06.2019.

Суддя І.В. Коваленко