Справа № 400/868/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 р. № 400/868/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

про:визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення у формі наказу за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів), зобов`язання у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України прийняти рішення у формі наказу за результатами розгляду заяв від 25.04.2018, 18.06.2018, 19.09.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів).

На виконання ухвали від 01.04.2019 року позивач 11.04.2019 надав заяву, відповідно до якої просив визнати протиправною бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення у формі наказу за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. що розташована в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів), зобов`язання у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України прийняти рішення у формі наказу за результатами розгляду заяв від 19.09.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів).

Тому суд розглядає справу саме з вказаними вимогами.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства листом повідомив про неможливість надання дозволу, тоді як чинним законодавством встановлено можливість прийняття рішення про надання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою чи рішення про відмову у наданні такого дозволу. Тому відповідач за наслідками розгляду заяви позивача повинен прийняти одне з рішень відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки бажана земельна ділянка, яка зазначена у картографічних матеріалах, доданих до заяви позивача, згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 79 від 21.04.2017 включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності для продажу прав на них на земельні ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не надано жодних доказів того, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, входить до земельних ділянок, щодо яких є заборона відчуження.

Відповідач надав заперечення, в якому вказав, що на виконання п. 2 наказу від 21.04.2017 № 79 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди земельної ділянки на торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Земельну ділянку зареєстровано в державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 . Наказом Головного управління від 07.05.2019 № 231 затверджено вищезазначений проект землеустрою. Після реєстрації речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав та формування лотів буде здійснено продаж земельної ділянки на земельних торгах в порядку та відповідно до вимог ст. 134-139 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

19.09.2018 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області із земель державної власності.

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області листом від 17.10.2018 № Б-4193/2-5542/0/20-18-СГ відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови є те, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач у власність, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності багаторічні насадження. Вирішення питання по суті буде можливим за наявності документів які підтверджують факт відсутності багаторічних насаджень та документів, які підтверджують правовий статус багаторічних насаджень. У разі встановлення факту наявності багаторічних насаджень, вирішення питання по суті буде можливим за наявності документу який визначатиме їх правовий статус.

Частиною 2 ст. 22 Земельного кодексу України зазначено, що багаторічні насадження - це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У листі від 17.10.2018 № Б-4193/2-5542/0/20-18-СГ, надісланому позивачу, відповідач відмовив у наданні дозволу, проте не зазначив законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Із змісту відповіді вбачається, що бажані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної власності, на якій знаходяться багаторічні насадження. Запропоновано надати заявнику документи, які підтверджують факт відсутності багаторічних насаджень.

Земельним кодексом України передбачено, що єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації).

Відповідач не обгрунтував, яким чином наявність або відсутність багаторічних насаджень впливає на можливість позивача отримати дозвіл на зазначену земельну ділянку.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність та яка зазначена у картографічних матеріалах, доданих до заяви позивача, згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № 79 від 21.04.2017 включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності для продажу прав на них на земельні ділянки, тому щодо неї не може бути надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність та вона не може бути відчуженою.

Лист від 17.10.2018 № Б-4193/2-5542/0/20-18-СГ жодних посилань на вищезазначене не містить.

Суд надає оцінку діям та рішенням відповідача ретроспективно, з урахуванням тих норм та обставин, які стали підставою для відмови у наданні дозволу позивачу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому суд вважає за необхідне для захисту прав позивача визнати протиправною відмову від 17.10.2018 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19.09.2018.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів).

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2.0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів)

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.), сплачений квитанцією № 117 від 12.03.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко