Справа № П/811/1260/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/1260/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року

у справі №П/811/1260/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра "

до Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра " звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.07.2017 року № та № від 11.07.2017 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 890940,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 445470,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необгрунтованістю висновків податкового органу щодо порушення вимог податкового законодавства, оскільки ведення господарської діяльності Товариством здійснюється в межах правового поля й обґрунтованість відображення її результатів в бухгалтерському та податковому обліках підтверджена належною первинною документацією.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 р. у справі № П/811/1260/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій з придбання добрив, внаслідок чого відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення про донарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість. Дослідивши спірні операції, судом встановлено, що позивачем за договором купівлі-продажу, в 2016 році у ТОВ «Фінкомпані Десіжн» придбано нітроамофокс. На підтвердження реального характеру даної операції до перевірки надано необхідний пакет первинних документів. Дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що вони підтверджують всі етапи здійснення господарської діяльності, реальні зміни майнового стану учасників даних відносин за результатами здійснення даної операції, а отже висновки податкового органу не підтверджено. Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Головного управління ДФС у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 р. у справі № П/811/1260/17, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки доводам контролюючого органу. Скаржник посилається на наявність інформації щодо сумнівності контрагента позивача, відсутність у останнього необхідних матеріально-технічних засобі, непідтвердження фактичного постачання товару по ланцюгу постачання тощо.

Представниками сторін надано грунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, в період з 21.04.2017 року по 23.05.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Агрогрупа Деметра" з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 року по 31.12.12016 року.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено акт №195/11-28-14-02/39046346 від 30.05.2017 року, яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме:

- пп.14.1.11 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за І квартал 2016 року на загальну суму 1 021 203,00 грн.

- п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 937 176,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, посадовими особами контролюючого органу прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.07.2017 року:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1 531 805,00 грн., у тому числі 1 021 203,00 грн. основного платежу та 510 602,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 421 470,00 грн., у тому числі 1937176,00 грн. основного платежу та 484294,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, в частині їх оскарження, податковим органом визначено позивачу грошові зобов`язання у зв`язку з включенням позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум за господарськими операціями з ТОВ "Фінкомпані Десіжн", які на думку відповідача, не носять реального характеру, а також, враховуючи винесене податкове повідомлення - рішення від 04.01.2017 року №.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні суми податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, позивачем сформовано за результатами взаємовідносин з ТОВ «Фінкомпані Десіжн».

Так, за договором купівлі-продажу від 30.03.2016 року ТОВ "Агрогрупа Деметра" у березні 2016 року придбало у ТОВ "Фінкомпані Десіжн" нітроамофокса 16:16:16 в кількості 466,95 т. на загальну суму 4949670,00 грн. в тому числі ПДВ - 824945,00 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними.

Оплату вартості товару придбаного у ТОВ "Фінкомпані Десіжн" здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями. Транспортування придбаного товару відповідно до договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.04.2016 року за заявкою ТОВ "Агрогрупа Деметра" здійснювала фізична особа-підприємець Бондарюк ОСОБА_1 , що підтверджується товарно-транспортними накладними та актом надання послуг від 05.05.2016 року.

Товар придбаний у ТОВ "Фінкомпані Десіжн" зберігався згідно з договорами відповідального зберігання від 25.07.2015 року, що підтверджується відповідними актами.

З огляду на вказану господарською операцію позивачем у І кварталі 2016 року задекларовано податок на прибуток, а також податковий кредит за березень 2016 року.

Товар придбаний позивачем у ТОВ "Фінкомпані Десіжн" передано для ведення спільної діяльності відповідно до договорів про спільний обробіток земельної ділянки: №5 від 21.02.2014 року, укладеного з філією "Онуфріївський кінний завод №175" ДП "Конярство України", №2-21/02 від 21.02.2014 року, укладеного з філією "Олександрійський кінний завод №174", що підтверджується авізо та лімітно-забірними картами. Використання придбаного товару підтверджується актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин.

При цьому відомості щодо площ посівів та зібраного врожаю в межах спільної діяльності відображені позивачем у звіті про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2016 року (Форма №29-сг) та в посівних площах сільськогосподарських культур під урожай 2016 року (Форма №4-сг).

Також, судом встановлено, що частину придбаного товару у ТОВ "Фінкомпані Десіжн" позивач продав іншим контрагентам, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями договорів купівлі - продажу та видаткових накладних.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані до суду всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Фінкомпані Десіжн», з наданих документів можливо прослідкувати фактичне отримання позивачем товару, тому висновки податкового органу про порушення позивачем положень податкового законодавства є необґрунтованими, а прийняті податкові повідомлення рішення - незаконними.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані до суду всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеним контрагентом, з наданих документів можливо прослідкувати фактичне отримання позивачем послуг, тому висновки податкового органу про порушення позивачем положень податкового законодавства є необґрунтованими, а прийняті податкові повідомлення рішення - незаконними.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.2 ст. 198 цього кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Видача позивачу належним чином оформлених накладних контрагентами не є спірним питанням.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням товарів, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає, що ці доводи є аналогічними доводам, які викладались контролюючим органом у запереченнях проти позову.

Щодо доводів на неврахування судом першої інстанції встановлених в ході перевірки обставини, зокрема, щодо взаємовідносин з ТОВ «Фінкомпанія Десіжн» з ознаками сумнівності судова колегія вказує на таке.

Контрагент позивача, за наслідками здійснення господарських операцій з яким позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість та витрати, що пов`язані з визначенням об`єкта оподаткування податком на прибуток, в перевіряємий період мав статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємства до ЄДР не вносилось, а відтак, вказане підприємство мало право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару.

Фактично ж відповідач вказує на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме ТОВ «Фінкомпанія Десіжн» з його постачальниками.

З цього приводу колегія суддів вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов`язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених за придбані товари та послуги сум до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуг), - до складу податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру таких витрат та податкового кредиту.

Стосовно доводів скаржника про дефектність первинних документів , колегія суддів зазначає про не встановлення таких недоліків первинних документів, які б вказували на неможливість ідентифікувати осіб, які підписали такі документи, або ж давали підстави для висновку, що такі документи не відносяться до спірних господарських операцій.

Судова колегія вказує, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов`язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку, що підтверджено фінансовими звітами підприємства.

Посилання контролюючого органу на наявність податкової інформації щодо відсутності у ланцюгу поставки придбання товарів (робіт та послуг), що були в подальшому реалізовані позивачу його контрагентом, не вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагента, зокрема, щодо попередніх періодів.

Також колегією суддів досліджено питання сумнівності контрагентів позивача, на які посилався контролюючий орган. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження доводу про створення підприємства контрагента позивача виключно для формування податкових вигод, відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 р. у справі № П/811/1260/17 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 р. у справі № П/811/1260/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко