Справа № 160/1169/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 року Справа № 160/1169/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця Єременка Сергія Петровича до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог: Криворізька північна об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень, -
06.02.2019 року фізична особа-підприємець Єременко Сергій Петрович (далі ФОП Єременко С.П., позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог: Криворізька північна об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він здійснює підприємницьку діяльність за видом роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування. При цьому, за твердженнями позивача, 05.12.2016 року та 15.05.2017 року відповідачем були винесені протиправні рішення щодо накладення на нього фінансових санкцій у вигляді штрафу. Адже, по-перше, підставами для накладення штрафу за рішеннями від 05.12.2016 року стали протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не мають до нього жодного відношення. По-друге, палатки Оболонь, де здійснювалась роздрібна торгівля алкоголем без наявності ліцензії, у позивача немає і ніколи не було, а з жінками, у відношенні яких складені вище вказані протоколи про адміністративні правопорушення, він не знайомий. При цьому, палатка за своїми ознаками не є нерухомим майном, а є тимчасовою спорудою, якій поштова адреса не присвоюється. А за адресою, вказаною в протоколах про адміністративні правопорушення, знаходяться кафе і торговельні павільйони, які належать позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру речових прав.
Таким чином, вважаючи протиправними оскаржувані рішення про накладення на нього фінансових санкцій у вигляді штрафу, позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою суду від 08.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу відповіді на відзив.
У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав суду відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що оскаржувані рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є обґрунтованими та відповідають вимогам діючого законодавства. Так, працівниками Саксаганського відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП України у Дніпропетровській області були складені протоколи від 05.10.2016 року про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо реалізації алкогольних напоїв на розлив без наявності відповідної ліцензії у павільйоні за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець Єременко С.П. Копії відповідних матеріалів були надані відповідачу Криворізькою північною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Таким чином, вважаючи безпідставними позовні вимоги ОСОБА_4 , відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.
У відповідь на відзив позивач, окрім того, що вказано ним у позові, зазначив, що перевіряючі зробили хибні висновки, які не підтверджені жодними належними доказами, та ґрунтуються лише на припущеннях та домислах. Тим більше, за поясненнями позивача, відповідач у встановлений судом строк не надав суду разом з відзивом на позов належних доказів, зокрема, фіскальних чеків, копій контрольних стрічок, на які посилається в акті перевірки від 31.03.2017 року.
Таким чином, позивач вважає, що оскаржувані рішення були прийняті відповідачем протиправно, а встановлені порушення вимог законодавства України, на що посилається відповідач, не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами.
Третя особа своїх пояснень по суті позовних вимог суду не надавала.
Суд, враховуючи положення ч. 3 та ч. 4 ст. 257, ст. 261, ст. 262 КАС України, розглянув цю адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.02.2016 року було здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця Єременка Сергія Петровича, РНОКПП НОМЕР_1 , є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2016 року та 05.10.2016 року інспекторами Саксаганського відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП України у Дніпропетровській області були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії АА № 115879 та серії АА № 115882 відповідно, за ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо громадянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за реалізацію ними алкогольних напоїв на розлив без наявності відповідної ліцензії за адресою: АДРЕСА_1 Ріг, вул. Авраменко, 21ж, в палатці Оболонь.
Так, відповідно до відомостей зі вказаних вище рішень про накладення фінансових санкцій, вони були складені на підставі протоколів про адміністративні правопорушення від 05.10.2016 року серії АА № 115882 та від 30.09.2016 року серії АА № 115879, з яких були встановлені наступні порушення:
- роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами;
- продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання не в місцях громадського харчування, чим порушено ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Не погодившись зі вказаними рішеннями, позивач оскаржує їх в судовому порядку, з приводу чого, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу (в редакції, чинній станом на 01.08.2016 року, тобто на момент винесення оскаржуваних рішень), контролюючі органі мають право проводити, зокрема, відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 Податкового кодексу, згідно з пунктом 80.1 якої, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пункту 80.2 цієї ж статті Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пункт 80.2.3); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пункт 80.2.5); у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пункт 80.2.7).
Згідно з пунктом 80.4 статті 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 80.6 статті 80 Податкового кодексу України, під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка, тощо).
Згідно з пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Відповідно до пункту 80.10 статті 80 Податкового кодексу України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до пунктів 86.1, 86.5, 86.6 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками, (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
У разі, якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
Відповідно до ст. 11-1, ст. 15, ст. 15-3, ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами (в редакції, чинній на момент складення протоколів про адміністративні правопорушення від 30.09.2016 року та 05.10.2016 року відповідно), встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві рік такої дати.
Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, у невизначених для цього місцях торгівлі.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень; порушення вимог статті 15-3 цього Закону 6800 гривень.
Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Водночас жодних доказів того, що по факту отриманих відомостей про порушення позивачем положень Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами відповідач проводив фактичну перевірку, як цього вимагають вище вказані положення Податкового кодексу України, суду не надано.
Водночас, суд також бере до уваги посилання позивача на те, що літній палатці не присвоюються поштові адреси, бо такі не є об`єктами нерухомості, а є тимчасовою спорудою. При цьому, відповідно до ст. 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій, з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тим більше, позивачем наданий суду витяг з Єдиного державного реєстру речових прав, відповідно до якого визначені у ньому об`єкти нерухомості належать йому на праві приватної власності, зокрема, торговельний павільйон та кафе, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ж. Однак, розташування цих об`єктів нерухомості позивача по вулиці, де була розташована літня палатка, у якій вищевказані особи, по відношенню до яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювали підприємницьку діяльність щодо реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії та не у відведених для цього місцях, ще не свідчить про порушення саме позивачем Закону України Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, а фактична перевірка позивача з цього приводу відповідачем не проводилась.
- роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, а саме: встановлено факт реалізації тютюнових виробів Winston за ціною 27,00 грн., чим порушено ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові виробами, що встановлені виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, чим порушено ст. 11-1, ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, чим порушено ст. 15, ст. 18 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, п. 221.3 ст. 221 Податкового кодексу України.
Вирішуючи по суті спір між сторонами в цій частині позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
В направленнях на проведення фактичної перевірки позивача підставою для цього визначено пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, тобто підставою для проведення перевірки ФОП Єременко С.П. стали наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Метою перевірки вказано дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Натомість відповідач не надав суду доказів отримання такої інформації та якою саме була ця інформація.
Водночас в акті перевірки відповідач посилається на те, що до акту перевірки надаються такі документи, як: пояснення позивача, фіскальні чеки 2 аркуші, копії контрольних стрічок 2 аркуші, копія відомостей про право власності 1 аркуш, копія технічного паспорта 5 аркушів. Натомість відповідач не надав суду зазначених в акті перевірки належних письмових доказів, як підтвердження зроблених в ході проведення перевірки висновків. Водночас в матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача від 23.03.2017 року про те, що він продав пляшку бренді-коли та пачку сигарет Winston та видав чек.
Крім того, суд бере до уваги те, що в матеріалах справи наявна копія постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2017 року, що набрала законної сили станом на 07.07.2017 року.
У вказаному рішенні судом були досліджені такі матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення № 002/04-36-40-01-31 від 31.03.2017 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності позивача; з протоколу вбачається, що позивач відмовився отримувати копію протоколу та надавати пояснення; акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 31.03.2017 року; перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без придбання відповідної ліцензії, а саме - факт реалізації тютюнових виробів Winston за ціною 27,0 грн., також встановлено факт реалізації цигарок Winston за цінами вищими від максимальних роздрібних цін і факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін; акту-опису від 30.03.2017 року, згідно з яким в ході перевірки кафе за адресою: АДРЕСА_1 , вул. Корнійчука, 21ж, та належить ФОП ОСОБА_4 , було виявлено реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії встановленого зразка, а саме - цигарки Winston, 10 пачок за ціною 27,00 грн. кожна, загальною сумою 270 грн.; описаний товар залишений на відповідальному зберіганні ФОП Єременко С.П.; письмові пояснення надані позивачем, в яких останній вказав, що він продав пляшку бренді-коли та пачку сигарет Winston, видав чек.
З урахуванням цього, суд зазначає, що статтею 164 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності.
Відповідно до частини першої статті 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва і сировини чи без такої.
Стаття 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" містить перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, серед яких пунктом 7 частини 1 якої визначено виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Частиною 12 статті 15 Закону України "Про державне регулювання, виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Порівняльний аналіз положень фабули частини 1 статті 164 КУпАП та положень пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" і частини 12 статті 15 Закону України "Про державне регулювання, виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" свідчить, що торгівля, зокрема, тютюновими виробами, можлива суб`єктами господарювання лише за наявності у них ліцензій. Відсутність таких ліцензій є порушенням чинного законодавства і тягне за собою відповідальність.
Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вищевказаною постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2017 року, що набрала законної сили станом на 07.07.2017 року, була встановлена відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, така постанова відповідно до вимог статті 78 КАС України є обов`язковою для адміністративного суду в частині відсутності в діях ФОП ОСОБА_4 . складу адміністративного правопорушення щодо торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, та пов`язаних з цим дій, у зв`язку з їх недоведенням суду у встановленому законом порядку, тобто у зв`язку з ненаданням суду належних та допустимих доказів тих фактів, які викладені в акті перевірки та встановлені в ході її проведення.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що відповідачем не подано, а судом не отримано належних доказів правомірності прийняття відповідачем рішення від 15.05.2017 року № 000046/04-63-40/ про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу на загальну суму 37000,00 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 15.05.2017 року № 000046/04-63-40/, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 37000,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, тому є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі адміністративний позов, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 05.12.2016 року № 000017/04-83-40/, яким до фізичної особи-підприємця Єременка ОСОБА_7 Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 23800,00 грн., визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 05.12.2016 року № 000018/04-83-40/, яким до фізичної особи-підприємця Єременка Сергія Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 23800,00 грн., визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 15.05.2017 року № 000046/04-63-40/, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 37000,00 грн.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ст. 139 КАС України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь позивача підлягають судові витрати у загальному розмірі 2305,20 грн., сплата яких підтверджується оригіналами квитанцій № 0.0..1 на суму 768,40 грн., № 0.0..1 на суму 768,40 грн., № 0.0..1 на суму 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241 - 246, 250, 251, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог: Криворізька північна об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області () від 05.12.2016 року № 000017/04-83-40/, яким до фізичної особи-підприємця Єременка Сергія Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 23800,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області () від 05.12.2016 року № 000018/04-83-40/, яким до фізичної особи-підприємця Єременка Сергія Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 23800,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області () від 15.05.2017 року № 000046/04-63-40/, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Петровича застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 37000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49600, ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, що складаються із судового збору, у загальному розмірі 2305,20 грн. (дві тисячі триста п`ять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 11.04.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька