Справа № 135/575/19
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/575/19
Провадження № 2-а/135/14/19
РІШЕННЯ

іменем України

30.05.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Житомирській області Котенка Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до сержанта поліції УПП в Житомирській області Котенка Олександра Миколайовича та просив скасувати винесену відповідачем постанову серії ЕАВ № 1076131 від 17 квітня 2019 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування своїх вимог повідомив, що він, 17.04.2019 о 17.00 год, рухаючися за кермом власного автомобіля, марки «KIA SORENTO», державний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Житомир - Могилів-Подільський, та побачивши знак 5.5.2 «Попередній покажчик напрямку», на якому була інформація про напрямок руху, а саме: м. Бердичів - «Рух прямо», а м. Вінниця - «рух ліворуч», здійснив поворот ліворуч, після чого був зупинений відповідачем, який після перевірки документів, попри його заперечення та пояснення про відсутність порушення правил дорожнього руху, виніс постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що правил дорожнього руху за наведених в постанові обставин не порушував, оскільки дорожній знак 4.1. «Рух прямо» встановлений за перехрестям, та його дія поширюється на ту ділянку дороги перед якою він встановлений, також повністю відсутня дорожня розмітка. Відповідач не мав жодних законних підстав зупиняти його транспортний засіб. Крім того, йому відповідачем не були роз`яснені права та обов`язки. В порушення вимог ч. 2 ст. 258 КУпАП відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення, чим позбавлено його можливості для повного, всебічного розгляду справи, отримання пояснень та доказів. На його клопотання опитати свідків, які сиділи в машині, відповідач відповів відмовою. Також не було задоволено його прохання на ознайомлення з відео- чи фотофіксацією правопорушення. Загалом всі його клопотання не були задоволені, а прохання не взяті до уваги відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач направив до суду заперечення, в яких він позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, при її винесенні він діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Обставини, зазначені позивачем в адміністративному позові не відповідають дійсності, та є намаганням останнього уникнути від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідач на підтвердження своїх доводів надав суду відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано процес спілкування з позивачем та сам розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до п. 8.4 ПДР України, наказові знаки, до яких віднесено дорожній знак 4.1. «Рух прямо»- показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Дія дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо» поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені. Дія знака 4.1, установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Відповідальність за порушення водіями вимог дорожніх знаків передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, у постанові № серії ЕАВ № 1076131 від 17 ківтня 2019, яка оскаржується, зазначено, що 17.04.2019 року о 17.01 год, на 215 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, водій ОСОБА_1 , рухаючися за кермом власного автомобіля, марки «KIA SORENTO», державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснив поворот ліворуч в зоні дії цього знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР, тобто вимоги наказових знаків.

Сам факт здійснення маневру - повороту ліворуч на 215 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський не заперечується ОСОБА_1 , про що він сам зазначає в позовній заяві, при цьому вказуючи, що керувався інформаційним знаком «Попередній покажчик напрямку», на якому була інформація про напрямок руху, а саме: м. Бердичів - «рух прямо», а м. Вінниця - «рух ліворуч».

Відповідачем надана фотокартка, на якій зображено місце розташування дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» на 215 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський.

Судом також досліджено надане відповідачем відео з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, на якому зафіксований процес спілкування позивача та відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, на даному відео ОСОБА_1 не заперечує факт повороту ліворуч на 215 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, вказує, що він рухається на даній автодорозі вперше, дорожнього знаку «Рух прямо» не помітив, вибирав той рух напрямку, який йому вказував навігатор, неодноразово просить відповідача «ввійти в його положення».

Крім того, з даного відео видно, що відповідач повідомив ОСОБА_1 про фіксацію моменту вчинення ним правопорушення, а саме повороту ліворуч в зоні дії знаку 4.1. «Рух прямо» на відеореєстратор патрульної машини, та неодноразово пропонує ОСОБА_1 ознайомитись з ним, але той відмовляється. Також, відповідач ознайомив ОСОБА_1 з його правами, в тому числі з його правом скористатися правовою допомогою під час розгляду справи, декілька раз запитав чи не бажає той заявити які-небудь клопотання. ОСОБА_1 заявив, що правовою допомогою скористатись не бажає, клопотань в нього немає.

Вказані факти повністю спростовують викладені позивачем в адміністративному позову обставини про відсутність факту вчинення ним правопорушення та неправомірні дії відповідача.

Натомість відповідачем доведено правомірність винесення спірного рішення про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн, та дотримано передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності судом не встановлено. Під час розгляду справи відповідачем роз`яснені позивачу його права, надана можливість подати докази, заявити клопотання. Натомість, позивач під час розгляду справи клопотань про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про приєднання доказів тощо, не заявляв.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування своїх вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 283, 289, 247, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 100, 241, 242, 243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Житомирській області Котенка Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя