Справа № 540/1081/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1081/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахунок пенсії, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача з 01.01.2018 р. в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 р.;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача з 01.01.2018 р. з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та надбавок встановлених та раніше сплачених до 01.01.2018 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На час призначення пенсії її розмір склав 90 % від грошового забезпечення. Із січня 2018 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідачем здійснено перерахунок його пенсії з 01 січня 2018 року, при якому пенсію за вислугу років обчислено в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, замість 90% як раніше, коли він виходив на пенсію. На запит позивача відповідач повідомив, що при перерахунку пенсії її розмір зменшено згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мала редакцію, відповідно до якої при наявності відповідної вислуги років пенсія призначалася в розмірі до 90 % грошового забезпечення. У ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" були внесені зміни, в результаті яких пенсія призначається в розмірі до 70 % грошового забезпечення. Позивач вважає, що оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийнято після призначення вказаної пенсії. Такі зміни стосуються лише осіб, яким пенсія призначається, а не перераховується.

Таким чином ГУ ПФУ в Херсонській області протиправно звузило його права на отримання пенсії в розмірі 90 % грошового забезпечення, незаконно здійснивши перерахунок та виплату пенсії в розмірі 70 % нового грошового забезпеченняу зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із позовом за захистом своїх прав на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 29.05.2019 року провадження у справі відкрите, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову із наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 року № 103, що діяла на момент здійснення перерахунку пенсії Позивача, встановлено порядок перерахунку та виплати пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ. Тому УПФУ в Херсонській області здійснюється перерахунок пенсії, призначеної позивачу, в порядку та в строки, визначені постановою КМУ № 103. Сума перерахованих пенсій для виплати обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету. Пенсія позивачу призначена за вислугу років відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ із змінами, які діяли на день призначення пенсії. Відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсій за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 90 % як того вимагає позивач.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та застосовує такі норми законодавства.

Пунктом 2 частинами 1 статті 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років з 16 січня 2009 року та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивачу була призначена пенсія в розмірі 90 % відповідного грошового забезпечення.

У зв`язку зі змінами діючого законодавства, а саме доповнення ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб

14 березня 2018 року Херсонським обласним військовим комісаріатом було виготовлено довідку № ТХ26899 про розмір грошового забезпечення позивача та направлена до ГУПФ України в Херсонській області.

Відповідач на підставі довідки Херсонським обласним військовим комісаріатом було виготовлено довідку від 14.03.2018 № ТХ26899 та здійснено перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу починаючи з 01.01.2018 року в розмірі 70 % грошового забезпечення.

Не погоджуючись із таким перерахунком, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та застосовує такі норми законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Національної гвардії України, Управління державної охорони, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, осіб начальницького складу податкової міліції, осіб начальницького і рядового складу кримінально-виконавчої системи та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР, військовослужбовців, які в період Великої Вітчизняної війни проходили службу у складі 1-го Чехословацького армійського корпусу під командуванням Л.Свободи та членів їх сімей визначались Законом № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

Пенсійне забезпечення військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. В такому ж порядку здійснюється пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей при призначенні їм пенсій на умовах і за нормами, встановленими Законом України "Про пенсійне забезпечення" (ст.10 Закону № 2262-ХІІ).

Пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) було встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби Збройних сил України з вислугою років 42 роки, позивачу призначена пенсія за вислугу років з 2009 року у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Пунктом 4 розділу І Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 р. № 51-IV (далі - Закон № 51-IV), який набрав чинності 06.08.2002 р., пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "85" замінено цифрами "90", цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами № 51-IV, № 3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати позивачу пенсії в розмірі 70 % суми грошового забезпечення.

Щодо позовної вимоги позивача про виплату призначеної пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Судом встановлено, що позивач має право на отримання перерахованої пенсії з 01.01.2018 р., а оскільки позивач до теперішнього часу отримував пенсію не у повному розмірі з вини органу Пенсійного фонду України, то її різниця має бути виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Посилання відповідача на відсутність фінансування на проведення виплат внаслідок перерахунку пенсії, є безпідставними, оскільки Закон № 2262-ХІІ не передбачає такої підстави для відмови у приведенні розміру пенсії у відповідність до вимог Закону. Право на перерахунок пенсії гарантоване ч.ч.3, 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 23.12.2015 р. № 900-VІІІ.

Положеннями ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувані своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для нього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії".

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача з 01.01.2018 р. з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та надбавок встановлених та раніше сплачених до 01.01.2018 р., суд відмовляє у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пенсійна справа не містить такої довідки із зазначенням усіх видів та розмірів грошового забезпечення позивача у зв`язку із змінами видів грошового забезпечення, відтак відсутність зазначеної довідки позбавляє відповідача права провести відповідний перерахунок пенсії.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії,6,) щодо перерахунку і виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії в розмірі 70% суми грошового забезпечення, вказаної в довідці Херсонського обласного військового комісаріату від 14.03.2018р. № ТХ26899.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії,6) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії,6) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 384,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 112010201