Справа № 700/282/19
Суддя: Яценко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/282/19
Номер провадження 2-а/700/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого-судді: Яценко Г.М., за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Поліщука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу № 700/282/19 за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Дрозденка В.І. в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 21 березня 2019 року № 81/0003ПО/05/01/-19, прийняту відповідачем про накладення штрафу у сумі 340 грн відносно ОСОБА_1 директора ПрАТ «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство».

В обґрунтування заявленого позову вказує, що постановою відповідача від 21 березня 2019 року № 81/0003ПО/05/01/-19 на ОСОБА_2 директора ПрАТ «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство» накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн, за порушення вимог ст. 188-5 КУпАП, а саме: не виконання припису від 22 січня 2019 року №19-23-0.4-396/2-19 щодо усунення порушення вимог земельного законодавства - не проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою комунальної власності Лисянської селищної ради площею 4,5 га із забудованих земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення по провулку Бужанський, 40, смт.Лисянка, Черкаська область під виробничими будівлями та приміщеннями.

Проте, дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, тоді як селищна рада безпідставно вважає, що вона в межах, з цих причин, не з вини позивача не проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 01 лютого 2005 року, укладеного ВАТ «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство» з Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області. Даний договір є дійсним і виконується сторонами.

Вказані обставини встановлені у рішенні Лисянського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2010 року, справа №2-а33/2010, що набрало законної сили та має значення для вирішення цієї справи згідно ч. 4 ст. 78 КАС України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Поліщук В.І. позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та заяві про доповнення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.

У клопотанні відповідача без дати та без номеру, яке надійшло електронною поштою до Лисянського районного суду Черкаської області 10.04.2019 року, відповідач просив відкласти розгляд справи для підготовки обґрунтованої позиції та надання можливості завчасно ознайомити з нею інших учасників судового процесу. Однак, відзив до суду подано не було.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Постановою відповідача від 21 березня 2019 року № 81/0003ПО/05/01/-19, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн, за порушення вимог ст. 188-5 КУпАП, а саме: не виконання припису від 22 січня 2019 року №19-23-0.4-396/2-19 щодо усунення порушення вимог земельного законодавства - не проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою комунальної власності Лисянської селищної ради площею 4,5 га із забудованих земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення по провулку Бужанський, 40, смт.Лисянка, Черкаська область під виробничими будівлями та приміщеннями.

Згідно договору оренди від 01 лютого 2005 року № 7 укладеного Лисянською районною державною адміністрацією, як орендодавцем та Відкритим акціонерним товариством «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство», правонаступником якого згідно статуту є Приватне акціонерне товариство «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство», як орендарем в особі голови правління Коробка Миколи Васильовича - позивача у даній справі, орендодавець передав, а орендар прийняв земельні ділянки за межами населеного пункту загальною площею 6,98 га, у тому числі земельна ділянка під будівлями та дворами площею 4,52 га в межах Лисянської селищної ради.

Даний договір підписаний сторонами, земельні ділянки передані за актом прийому-передачі земельних ділянок в оренду від 11 лютого 2005 року, проте сам договір оренди не пройшов державну реєстрацію.

Разом з тим, згідно довідки Звенигородської ОДПІ від 05 жовтня 2018 року, ПрАТ «Лисянське РТП» сплачено податок з орендної плати до місцевого бюджету, дані про заборгованість відсутні.

Позивач листом від 18 лютого 2019 року, повідомляв контролюючий орган, який проводив перевірку - ГУ Держгеокадастру у Черкаській області щодо продовження терміну виконання припису, оскільки між ними та Лисянською селищною радою існує спір щодо визначення меж населеного пункту, зокрема знаходження земельних ділянок, які використовує ПрАТ «Лисянське РТП». У разі передачі земельних ділянок за межами населеного пункту до територіальної громади смт. Лисянка, вважає за можливе вирішення даного спірного питання.

До цього часу, у відповідь на вимогу селищної ради, голова правління ВАТ «Лисянське РТП» листом від 14 листопада 2014 року, вказує на можливість реєстрації договору оренди у разі надання йому дозволу на розробку проекту саме, як земельних ділянок розташованих за межами населеного пункту, проте такий дозвіл наданий не був.

Більше того, доводи позивача щодо дійсності договору оренди є обґрунтованими, оскільки згідно пункту 4.1. укладеного договору, цей договір набуває чинності за умови досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов та підписання сторонами. Договір підписаний сторонами без зауважень, що свідчить про досягнення згоди щодо усіх його істотних умов, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 638 ЦК України. На час укладання договору, 01 лютого 2005 року, Закон України «Про оренду землі» не пов`язував дійсність договору з його державною реєстрацією. Реєструвався саме договір оренди як документ, а не право оренди, що не впливало на дійсність договору.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Лисянського районного суду від 14 квітня 2010 року, що набрало законної сили у справі №2-а33/2010 встановлено, що нові межі смт. Лисянка у встановленому законом порядку не визначені. Земельні ділянки які використовує ВАТ «Лисянське РТП» знаходяться за межами населеного пункту.

Статтею 174 ЗК України визначено, що рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України.

Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які не входять до складу відповідного району, або у разі, якщо районна рада не утворена, приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Рішення про встановлення і зміну меж районів у містах приймається міською радою за поданням відповідних районних у містах рад.

Згідно довідки Лисянської районної ради від 18 червня 2019 року, після 2012 року рішення щодо встановлення меж смт. Лисянка районною радою не приймалось.

Відтак, суд не вбачає вини позивача у невиконанні припису відповідача за результатами проведеної перевірки.

Крім цього, також необхідно звернути увагу на неналежне сповіщення позивача про розгляд справи відносно нього про адміністративне правопорушення, яке було призначене на 21 березня 2019 року, тоді як повідомлення позивач отримав 12 квітня 2019 року, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - Кодексу України про адміністративні правопорушення), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суду не надано належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, отже в його діях відстуній склад адміністративного правопорушення. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 254, 256, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 21 березня 2019 року № 81/0003ПО/05/01/-19, прийняту відповідачем про накладення штрафу у сумі 340 грн відносно ОСОБА_1 незаконною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко