Справа № 320/6251/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Справа № 320/6251/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Фастівського об`єднаного управління

Пенсійного фонду України Київської області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії згідно з ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі Закону України від 03.10.2017 р. № 2148 відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановляючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що можливість застосування під час обчислення пенсій по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, середньої заробітної плати за 2014-2016 роки передбачена лише для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Крім того, судом зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. доповнено розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пунктом 4-5, згідно з яким збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсій, передбачене ч. 2 ст. 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210, не регламентує порядку перерахунку пенсії, у той час як право позивача на його проведення прямо передбачено ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, апелянт вважає, що в силу п. 3 постанови КМУ від 30.10.2013 р. № 795 у редакції постанови від 12.07.2017 р. № 486 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до, зокрема, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак, на його думку, посилання Фастівського ОУПФУ на відсутність правових підстав для проведення перерахунку є необґрунтованими.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідач зобов`язаний був провести перерахунок його пенсії з 01.10.2017 р. за правилами, передбаченими п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 р. № 795. Зазначає про неврахування судом вимоги п. 2 Указу Президента України від 05.07.2018 р. № 196/2018 про підвищення розміру пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також апелянт звертає увагу на неправильність застосування до даного спору п. 4-5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», адже в указаному пункті передбачено наступне збільшення величини середньої заробітної плати, яке буде застосовуватися з 2021 року. Викладене, на переконання апелянта, свідчить про відсутність нормативних перешкод для проведення перерахунку його пенсії.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , виданого 20.11.1992 р. Київською ОДА, та вкладкою до вказаного посвідчення.

З 01.08.2003 р. позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (акт огляду МСЕК до довідки серії КИО-І №188358 від 01.07.2003 р.).

Позивач також є інвалідом війни 2-ї групи (посвідчення серія НОМЕР_2 , видане УПСЗН Фастівського міськвиконкому 08.11.2013 р.), що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Позивач перебуває на обліку в Фастівському ОУПФУ Київської області та отримує пенсію як інвалід І-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26.10.2018 р. позивач звернувся до Фастівського ОУПФУ Київської області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.10.2017 р. на підставі Закону України від 03.10.2017 р. № 2148-VIII, ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Листом від 09.11.2018 р. № 189/С-01 Фастівське ОУПФУ Київської області повідомило позивача про те, що обчислення розміру його пенсії здійснюється відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, а тому врахування іншого показника, ніж середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинним законодавством не передбачено.

Також, у даному листі відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 р. проведено перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснено осучаснення заробітної плати шляхом врахування показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та переглянуто величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1%. Оскільки пенсію призначено позивачу за нормами іншого Закону, підстав для врахування показника середньої заробітної плати в розмірі 3764,40 грн. немає.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон про ЧАЕС).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 57 Закону № 796-XII обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 67 Закону № 796-XII визначають, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

При цьому, в силу п. п. 4-3, 4-4, 4-5, 4-7 Прикінцевих положень Закону 1058-IV у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який застосовується з 01.10.2017 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень (п. 4-3).

З 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року (п. 4.4).

Збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення (п. 4.5).

Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява (п. 4.7).

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. Порядок № 1210 визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 9 Порядку № 1210 передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою, до якої, зокрема, включається середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що в силу положень Закону № 796-XII у разі зростання в порівнянні з попереднім роком величини середньої заробітної плати в Україні, розмір пенсії, призначеної відповідно до даного закону підлягає підвищенню в порядку, встановленому ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII порядок визначення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII, визначається Кабінетом Міністрів України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, яке настало внаслідок Чорнобильської катастрофи, і звернувся до відповідача із заявою саме про перерахунок цієї пенсії.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що норми Закону № 796-XII не містять положення, що при перерахунку пенсій, призначених за даним Законом, середньомісячний заробіток визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, будь-яких обмежень для прямого застосування ч. 2 ст. 67 Закону № 796-XII при здійсненні перерахунку пенсій, призначених відповідно до даного Закону, немає.

Разом з тим, таке застосування має здійснюватися системно, з урахуванням приписів Закону № 1058-IV, аналіз наведених вище положень якого свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про те, що до 2021 року перерахунок пенсій із застосуванням ч. 2 ст. 42 даного Закону не проводиться (абз. 1 п. 4-5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV).

Натомість, застосовується інший механізм обрахунку середнього заробітку для перерахунку пенсій, визначений п. 4-3 (на 2017-2018 роки) та абз. 2 п. 4-5 (на 2019-2020 роки) розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV. При цьому, закріплені у п. 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV нормативні приписи дають підстави для висновку, що положення п. 4-3 вказаного розділу застосовуються виключно для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV.

Тобто, у 2017-2018 роках застосування показника збільшеного середнього заробітку, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV та п. 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону, для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 796-XII, неможливе.

Отже, чинним законодавством не передбачено до 2019 року можливості перерахунку пенсій, призначених за Законом № 796-XII, із застосуванням ч. 2 ст. 67 даного Закону, ч. 2 ст. 42 та пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV. Такий перерахунок можливий тільки з 2019 року, що свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам апелянта про неврахування ні відповідачем, ні судом першої інстанції положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 р. № 795 та Указу Президента України від 05.07.2018 р. № 196/2018, якими передбачено проведення перерахунку та підвищення пенсії, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, затвердженого постановою КМУ від 30.10.2013 р. № 795, цей Порядок визначає механізм перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 42 Закону № 1058-IV у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески.

Тобто, положення вказаного Порядку № 795 застосовуються у випадку, коли перерахунок пенсії здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV. Разом з тим, встановлена Законом відсутність правових підстав для проведення такого перерахунку пенсії Позивачу у 2017-2018 роках унеможливлює застосування до спірних правовідносин приписів Порядку № 795, який є нормативним актом нижчої юридичної сили у порівнянні із Законом про ЗДПС.

Указ Президента України від 05.07.2018 р. № 196/2018 «Про додаткові заходи з відродження територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, із соціального захисту постраждалих осіб, безпечного поводження з радіоактивними відходами», яким з метою забезпечення радіаційного захисту та безпеки на територіях, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, для реабілітації та відродження таких територій, підтримки природоохоронної, наукової та дослідницької діяльності в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення, поліпшення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, приписано Кабінету Міністрів України, зокрема, забезпечити поліпшення соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, ужити заходів щодо підвищення розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, не є нормативним актом, положеннями якого регулюється питання перерахунку пенсій, а тому застосований до спірних правовідносин бути не може.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Крім того, судом апеляційної інстанції також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення даного позову, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Крім того, від позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд взяти до уваги, що він є військовозобов`язаним, який безпосередньо приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС та виконав свій конституційний обов`язок, скасувати рішення суду першої інстанції, дії відповідача визнати дискримінаційними та зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р (ІІ)/2019, як військовозобов`язаному , учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на зазначене рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р (ІІ)/2019, яке стосується визнання неконституційним словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З приводу даного клопотання, колегія суддів зазначає, що рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, стосується норми ст. 59 Закону № 796-XII, яка не врегульовує правовідносини, спірні у цій справі, тому жодним чином не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, вказана норма у відповідній частині втратила чинність з моменту прийняття даного рішення КСУ, тобто з 25.04.2019 р., а спірні правовідносини мали місце у 2018 році.

Крім того, у даному клопотанні позивач, зокрема просить зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії як військовозобов`язаному , учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Однак, такі позовні вимоги у цій справі ним не заявлялися, а відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даного клопотання та разом з тим, роз`яснює, що ст. 362 КАС України регламентовано право особи на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та главою 3 регламентовано підстави, порядок її подання та розгляду судом. Дане клопотання такою заявою не є, тому за вказаними нормами не розглядається.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: