Справа № 643/6943/19
Суддя: Букреєва І. А.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6943/19

Провадження № 2-а/643/224/19

20.06.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А., за участі секретаря судового засідання Саілян Д.В., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові старшого лейтенанта поліції Щербань Дмитра Анатолійовича про оскарження та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1101134 від 26.04.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.04.2019 постановою серія ЕАВ № 1101134 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно постанови від 26.04.2019 о 09 год. 47 хв., позивач, нібито, керуючи автомобілем HONDA ACCORD, державний номер НОМЕР_1 в с. Травневе Харківського району Харківської області, 449 км. дороги Харків-Київ рухався зі швидкістю 117 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті на 67 км/год, чим порушив п. 12 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач з даною постановою не згоден, оскільки вважає, що вона є незаконною, оскільки постанова не містить жодних доказів факту правопорушення, правил дорожнього руху він не порушував.

Ухвалою судді від 08.05.2019 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 257 КАС України.

Відповідачу направлено копію адміністративного позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст.162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2019 постановою серія ЕАВ № 1101134 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно постанови, 26.04.2019 о 09 год. 47 хв., позивач, нібито, керуючи автомобілем HONDA ACCORD, державний номер НОМЕР_1 в с. Травневе Харківського району Харківської області, 449 км. дороги Харків-Київ рухався зі швидкістю 117 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті на 67 км/год, чим порушив п. 12 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, вважаю, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. в скороченому провадженні.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу..

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Наразі, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, при цьому пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором відібрано не було.

З аналізу тексту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів та з порушенням встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інспектор УПП у м. Харкові, старший лейтенант поліції Щербань Дмитро Анатолійович відзиву на позов не надав, правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довів.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серії ЕАВ № 1101134 від 26.04.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст.9, 33, 122, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 1101134 від 26.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.А. Букреєва