Справа № 2-а-2741/10
Суддя: Скотар А. Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2741/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2010 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю. в порядку письмового провадження розглянув справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона відноситься до категорії громадян «Діти війни» і їй відповідно до діючого законодавства з першого січня 2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 2006- 2009 роках їй така допомога виплачувалась не в повному обсязі, в зв`язку з чим позивачка просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 по 31.12.2009 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 по 31.12.2009.

Позов просить розглянути за її відсутності. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заперечення на позов та просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного: позивачка має статус «Дитина війни», що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 7).

Враховуючи статус позивачки вона відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон) має право на отримання державної соціальної допомоги, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону' передбачається, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006, який набрав чинності 15.03.2006, до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону' у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (КМУ) за погодженням з комітетом Верховної ради України (ВРУ) з питань бюджету. Проте в 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону запроваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року. Таким чином у відповідача не було підстав нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону, оскільки до 15.03.2006 дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею, виплати не запроваджені.

Виходячи з наведеного суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати доплати до пенсії за 2006 рік.

Стосовно позовних стосовно виплат в 2007 році, суд дійшов до наступного.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону зупинено.

Рішенням КСУ від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». Рішення КСУ є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність, тобто відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону з 09.07.2007.

Що стосується вимог позивачки про виплату їй щомісячної надбавки до пенсії за 2008 рік, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статую ветеранів війни, гаран тії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Фактично позивачці з 01.01.2008 виплачувалось підвищення у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням КСУ від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року визнано таким що не відповідає Конституції України положення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Виходячи з наведеного відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону в редакції, яка діяла до 01.01.2008, оскільки з моменту ухвалення КСУ рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач, з 22.05.2008 мав діяти у відповідності з приписами ст. 6 Закону, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

До 22.05.2008, тобто до ухвалення зазначеного рішення КСУ відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 по 21.05.2008 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженими, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Ні Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ні іншими Законами України в 2009 році не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, протягом 2009 року відповідачі повинні були діяти відповідно до приписів зазначеного Закону.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював іншій розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. З ст. 28 зазначеного закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивачки, суд вважає необхідним на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007, за 2008 рік з 22.05.2008 по 31.12.2008, за 2009 рік з 01.01.2009 по 31.12.2009 за відрахуванням фактично сплаченого підвищення до пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1,70 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ЦПК України.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова А.Ю. Скотар