Справа № 540/356/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/356/19
15 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Підлатюк О.О.,

за участю:

представника позивача - Андрєєва Д.В.,

представників відповідача - Малюченка С.Я., Даніч Н.А., Саніної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" (далі - позивач, ТОВ "Грін Тім") звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній республіки Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 21290,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки на суму 11013,95 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовані штрафні санкції у сумі 510,00 грн.

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 698950533,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами на загальну суму 122781,75 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 10920,13 грн.

- скасувати рішення від 25.09.2018 року № про застосування до ТОВ "Грін Тім" штрафних санкцій у сумі 22794,88 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Ухвалою від 25.02.2019 року у справі відкрите загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначене на 25.03.2019 року о 14:00 год.

25.03.2019 року о 14:00 год. судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з відрядженням головуючої судді Кисильової О.Й. (наказ голови суду від 15.03.2019 року №05-07/14). Підготовче засідання відкладене на 18.04.2019 року о 14:00 год.

18.04.2019 року протокольною ухвалою підготовче засідання відкладене на 17.05.2019 року у зв`язку із витребуванням від сторін додаткових доказів.

Ухвалою від 18.04.2019 року за клопотанням позивача продовжений строк підготовчого засідання у справі на тридцять днів, підготовче засідання призначене на 17.05.2019 року о 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 17.05.2019 року підготовче засідання відкладене на 24.05.2019 року о 10:00 год. для надання сторонами додаткових доказів.

Ухвалою від 24.05.2019 року закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 11.06.2019 року о 14:00 год.

11.06.2019 року протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні до 12.06.2019 року о 9:00 год.

12.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведена планова документальна виїзна перевірка позивача, за результатами якої складений акт перевірки 30.07.2018 року №136/21-22-14-01/37249019. На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.08.2018 року № , № , № ; від 12.11.2018 року № та від 22.11.2018 року, № , № та рішення від 25.09.2018 року № . Позивач, не погоджуючись з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства, що стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень (далі - ППР), звернувся до суду з позовом та просить скасувати ППР.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов. Зокрема, зазначили, що за результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки контролюючим органом встановлені порушення ТОВ "Грін Тім" податкового законодавства, що полягало у завищені суми від`ємного значення об`єкту оподаткування за І квартал 2018 року на суму 700203765,00 грн.; у завищені суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного місяця за березень 2018 року на загальну суму 21290,00 грн.; поданні звітності про проведення готівкових розрахунків без надання платіжного документа, що підтверджує сплату готівкових коштів у сумі 11013,95 грн.; заниженні оподатковуваного доходу (ПДФО) у перевіряємому періоді на загальну суму 239767,79 грн., а також військового збору на суму 20570,09 грн.; невідображенні відомостей про виплачені доходи у поданих розрахунках за формою 1-ДФ у І кв. 2016 року. Посилаючись на наведені обставини, представники відповідача просять повністю відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" як юридична особа зареєстроване Каховською районною державною адміністрацією, . На податковий облік взято 12.11.2010 року за № 20801.

Основними видами діяльності ТОВ "Грін Тім" є переробка та консервування фруктів і овочів.

На підставі плана-графіка проведення перевірок на ІІ квартал 2018 року та наказу ГУ ДФС у Херсонський області від 05.06.2018 року № 560 у період з 18.06.2018 року по 23.07.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Грін Тім" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 30.07.2018 року № 136/21-22-14-01/37249019 (далі - Акт перевірки № 136), яким зафіксовані наступні порушення:

1) п. 50.1 ст. 50, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 6, 9, 4, 26 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", ст.ст. 1, 2, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІУ, п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, п. 5, 7, 8 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби ", в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування (р. 04 Декларації) на суму 700203765,00 грн.;

2) п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації) на загальну суму 21290 грн., в т.ч. за березень 2018 на суму 21290,00 грн.;

3) п. 2.11 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (із змінами), а саме: звітність про проведення готівкових розрахунків без подання платіжного документа, який би підтверджував сплату готівкових коштів у сумі 11013,95 грн.;

4) п.163.1 ст. 163, п.164.1, пп. 164.2.11, пп. "б" 164.2.17, пп. "е" 164.2.17, пп. 164.2.19, пп. 164.2.20 п. 164.2 та п. 164.3, п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді на суму 239767,79 грн. (у т.ч на 35994,85 грн. - у 2015 році, на 98001,98 грн. - у 2016 році, на 90218,90 грн. - у 2017 році, на 15552,07 грн. - у І кварталі 2018 року);

5) ст. 51 Податкового кодексу України невідображення відомостей про виплачені доходи у поданих підприємством розрахунках за формою 1-ДФ у І кв. 2016 року про виплачені доходи ФОП ОСОБА_1 , що призвело до зменшення податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 . при визначенні таких зобов`язань у відповідному періоді;

6) п. 163.1 ст. 163, п.164.1, пп. 164.2.11, пп. "б" 164.2.17, пп. "е" 164.2.17, пп. 164.2.19 та пп. 164.2.20 п.164.2 та п. 164.3, п. 164.5 ст. 164 , з урахуванням вимог, передбачених пп. 1.2 - 1.4 п.16 прим. 1 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір у перевіряємому періоді на суму 20570,09 грн. (у т.ч на 3589,02 грн. - у 2015 році, на 8166,83 грн. - у 2016 році, на 7518,24 грн. - у 2017 році та на 1296,01 грн. - у І кварталі 2018 року);

7) пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України неутримання, неперерахування сум військового збору в бюджет;

8) пп.168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.4.7.п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України неутримання, неперерахування сум податку з доходів фізичних осіб в бюджет.

За висновками акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, які були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

07.11.2018 року ДФС України прийняло рішення № 36351/6/99-99-11-01-01-25, яким частково задовольнила скаргу ТОВ "Грін Тім" та частково скасувала ППР.

Не погоджуючись із висновками податкового органу, викладеними в Акті перевірки № 136 та рішенні про результати розгляду скарги від 07.11.2018 року, ТОВ "Грін Тім" звернулося до суду про оскарження ППР:

- від 17.08.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 21290,00 грн.;

- від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки на суму 11013,95 грн.;

- від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовані штрафні санкції у сумі 510,00 грн.

- від 12.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 698950533,00 грн;

- від 22.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами на загальну суму 122781,75 грн., в тому числі за основним платежем на суму 57705,60 грн., за штрафними санкціями на суму 41429,67 грн. та пені на суму 23476,48 грн.;

- від 22.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 10920,13 грн., в тому числі за основним платежем на суму 5011,02 грн., за штрафними санкціями на суму 3565,92 грн. та пені на суму 2343,19 грн.

Також позивач оскаржує рішення від 25.09.2018 року № про застосування до ТОВ "Грін Тім" штрафних санкцій у сумі 22794,88 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних обставин та приписів чинного законодавства.

Щодо ППР від 17.08.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 21290,00 грн., суд зазначає наступне.

Із наданого відповідачем розрахунку нарахованих зобов`язань у розрізі порушень слідує, що грошове зобов`язання із ПДВ у сумі 21290,00 грн. нараховане у зв`язку із такими порушеннями:

- ТОВ "Грін Тім" після зміни суми компенсації вартості послуг з проведення аудиту, до податкової накладної, складеної в зв`язку з отриманням від нерезидента послуг, не склало розрахунок коригування до податкової накладної на суму ПДВ 4595,00 грн.;

- не нарахування податкових зобов`язань у серпні 2015 року по податковим накладним від ПП "Вітал Трейд", внаслідок чого занижено податкові зобов`язання на суму 16695,00 грн.

З приводу зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 4595,00 грн., слід зазначити наступне.

Так, Актом перевірки № 136 встановлено, що ТОВ "Грін Тім" відповідно до умов договору від 14.08.2015 року № 14/8/2015 отримало послуги з проведення аудиту GLOBAL GAP та адміністративні послуги по сертифікації від юридичної особи - нерезидента Control Union Certifications B.V. 06.11.2015 року ТОВ "Грін Тім" виписана та зареєстрована податкова накладна № 37 на суму 151795,80 грн. в т.ч. ПДВ 25299,31 грн. на підприємство - нерезидента Control Union Certifications B.V.

15.02.2016 року за послуги з проведення аудиту ТОВ "Грін Тім" сплатило грошові кошти підприємству Control Union Certifications B.V. платіжним дорученням №TF04053C0KHE0215 на загальну суму 179364,67 грн. (ПДВ 29894,00 грн.).

Відповідач стверджує, що в порушення п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, ТОВ "Грін Тім", після зміни суми компенсації вартості послуг з проведення аудиту, до податкової накладної, складеної в зв`язку з отриманням від нерезидента послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, не склало розрахунок коригування до податкової накладної на суму ПДВ 4595,00 грн.

У свою чергу позивач зазначає, що нерезидентом Control Union Certifications B.V. у 2015 році на виконання умов договору від 14.08.2015р. № 14/8/2015 надані послуги з проведення міжнародної сертифікації ТОВ "Грін Тім", що підтверджується актом виконаних робіт від 06.11.2015р. на суму 6084,03 євро. (еквівалент в національній валюті - 151795,80 грн.). На виконання вимог п. 180.2, ст. 180, п. 190.2 ст. 190 ПК України позивач 06.11.2015 року виписав та зареєстрував податкову накладну № 37 на дату першої події (підписання акту) та нарахував податкові зобов`язання в сумі 25299,31грн. За надані послуги Товариство здійснило розрахунок із нерезидентом 15.02.2016 року в сумі 6084,03 євро (еквівалент в національній валюті за курсом НБУ на цю дату - 179364,67 грн.).

Посилаючись на наведене вище, позивач наполягає на тому, що ніякої зміни компенсації вартості наданої нерезидентом послуги не відбувалось, договірна вартість залишалась не змінною у сумі 6084,03 євро. Сума оплати у гривневому еквіваленті 179364,67 грн. в бухгалтерському обліку склалась у зв`язку із коливанням курсу валют, тому підстав для нарахування ПДВ на курсові різниці не має.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг (п. 180.2. ст. 180 ПКУ).

Для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов`язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку (п. 190.2. ст. 190 ПКУ).

Отже, п. 190.2 ст. 190 ПК України передбачає обрахунок бази оподаткування, виходячи із вартості товарів (послуг), перерахованої в національній валюті за курсом НБУ на дату виникнення податкових зобов`язань.

Позивач же обрахунок вартості наданих послуг здійснив за курсом валют на дату сплати, відтак правомірним є нарахування ПДВ на фактично сплачену суму.

З огляду на таке, суд погоджується із висновком податкового органу про необхідність складення розрахунку коригування до податкової накладної на суму ПДВ 4595,00 грн.

Щодо заниження податкових зобов`язань на суму 16695,00 грн. по податковим накладним від ПП "Вітал Трейд", суд зазначає наступне.

За Актом перевірки № 136 податковий орган встановив, що станом на момент проведення перевірки згідно даних інформаційної системи: ІС "Податковий блок" при співставленні податкового кредиту та податкових зобов`язань за період з 01.05.2015 року по 31.03.2018 року виявлено розбіжність у бік заниження податкових зобов`язань на суму 16695,00 грн., у тому числі: за серпень 2015 року на суму ПДВ 16695,00 грн. Згідно бази даних Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "Грін Тім" зареєстровано податкові накладні на адресу ПП "Вітал Трейд" за серпень 2015 року на загальну суму ПДВ 17237,45 грн. До складу податкових зобов`язань в декларації з ПДВ включена лише сума 542,45 грн. по податковій накладній від 31.08.2015 року № 55. Інші податкові накладні від 07.08.2015 року № 71 на суму ПДВ 1100,00 грн., від 08.08.2015 року № 72 на суму ПДВ 2450,00 грн., від 19.08.2015 року № 73 на суму ПДВ 2365,00 грн., від 20.08.2015 року № 74 на суму ПДВ 4840,00 грн., від 21.08.2015 року № 75 на суму ПДВ 5940,00 грн. на загальну суму ПДВ 16695,00 грн. до складу податкових зобов`язань не включені, чим порушено п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що Товариством допущено помилку при заповненні додатка 5 до Уточнюючого розрахунку, яка полягала у відображенні сум нарахованих зобов`язань у рядку, передбаченому для інших покупців - неплатників податку ("Інші в розрізі умовних ІПН:") за умовним ІПН 00. У січні 2016 року ТОВ "Грін Тім" подано уточнюючий розрахунок за серпень 2015 року, згідно якого сума ПДВ 16695,00 грн. по ПП "Вітал Трейд" врахована у складі податкових зобов`язань. Ревізорами проігнорований факт виправлення помилки Товариством.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що в уточнюючому розрахунку за серпень 2015 року, поданому до податкового органу у січні 2016 року, на який посилається позивач, відсутні зазначені вище податкові накладні про нарахування зобов`язань за господарськими операціями ТОВ "Грін Тім" із ПП "Вітал Трейд".

На підтвердження своєї позиції відповідач надав суду витяг із електронної бази ДФС ІС "Податковий блок", а саме - інформація про податкові накладні, включені ТОВ "Грін Тім" до уточнюючого розрахунку за серпень 2015 року, відповідної до якої судом встановлено відсутність у цьому розрахунку податкових накладних про нарахування зобов`язань за господарськими операціями ТОВ "Грін Тім" із ПП "Вітал Трейд".

Натомість позивач, на вимогу суду, на надав жодного належного доказу на підтвердження своєї позиції щодо даного порушення.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, суд вважає правомірним зменшення позивачу суми від`ємного значення з податку на додану вартість на 16695,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування ППР від 17.08.2018 року № , яким зменшене від`ємне значення з ПДВ на суму 21290,00 грн.

Щодо ППР від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки на суму 11013,95 грн., суд зазначає наступне.

За змістом Акту перевірки № 136, перевіркою дотримання вимог Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні встановлено порушення п. 2.11 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року на загальну суму 11013,95 грн., а саме: без необхідних підтверджуючих документів підзвітною особою ОСОБА_2 . надано звіт про використання коштів від 11.09.2015 року № 78 на суму 8370,00 грн. без розрахункового документа; підзвітною особою ОСОБА_3 . надано звіт про використання коштів від 19.07.2017 року № 61 на суму 3041,39 грн. без розрахункового документа, якій би підтверджував сплату готівкових коштів за проживання у сумі 1500,00 грн.; підзвітною особою ОСОБА_14 надано звіт про використання коштів від 06.09.2017 року № 68 на суму 318,95 грн. без розрахункового документа, якій підтверджував би сплату готівкових коштів у сумі 318,95 грн.; використання коштів працівниками Підприємства (проїзні квитки) на загальну суму 825,0 грн.

У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що ТОВ "Грін Тім" здійснює компенсацію витрат своїм працівникам виключно у безготівковій формі (шляхом перерахування коштів з поточного рахунку підприємства на карткові зарплатні рахунки працівників). Про це свідчать банківські виписки і записи у Звітах про використання коштів у відповідному розділі "Призначення авансу". При цьому, працівник ОСОБА_2 навіть не використовував готівку, а розраховувався із АССА Perfomance Manadgement з поточного рахунку. Оскільки Підприємство не відображало вищезазначені операції в облікових документах каси, то відсутня відповідальність, передбачена ст. 1 Указу Президента від 12.06.1995 року № 436/95 у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання платіжного документа.

Статтею 1 Указу Президента України від 12.06.95 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року 637 (далі - Положення № 637).

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 637 готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

За змістом п. 2.11 Положення № 637 видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Таким чином, відсутність здійснення готівкових розрахунків, що встановлено судом, унеможливлює застосування до ТОВ "Грін Тім" штрафних санкцій за порушення порядку ведення касових операцій у національній валюті.

За таких обставини суд дійшов висновку про скасування ППР від 17.08.2018 року №, яким до ТОВ "Грін Тім" застосовано штрафні санкції на суму 11013,95 грн.

Щодо ППР від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" застосовані штрафні санкції у сумі 510,00 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті перевірки № 136 перевіркою повноти і своєчасності надання розрахунків за формою 1-ДФ встановлено не відображення відомостей про виплачені ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) доходи у поданих ТОВ "Грін Тім" розрахунах за формою 1- ДФ у І кв. 2016 року, що призвело до зменшення податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) при визначенні таких зобов`язань у відповідному періоді, чим порушено статтю 51 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що господарські відносини із ФОП ОСОБА_1 визначені договорами, в яких останній виступає як фізична особа - підприємець. Отже, підприємство, що виплачувало такій особі доходи, мало виконати свої обов`язки податкового агента лише в частині відображення нарахованих та виплачених доходів без утримання ПДФО та військового збору в розрахунку за формою №1-ДФ, без утримання податку на доходи фізичних осіб, а відтак, мова не може йтись про заниження податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 . У свою чергу відповідальність, яка передбачена п. 119.2 ст. 192 ПК України застосовується саме у випадках, якщо недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку.

Відповідно до п. 51.1. ст. 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

За змістом п. 119.2. ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Таким чином, зі змісту п. 119.2. ст. 119 ПК України слідує, що штрафна санкція застосовується не лише у випадку, якщо недостовірні відомості у податковій звітності призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань, але і якщо вони призвели до зміни платника податків.

Податковим органом встановлено, що позивач у податковій звітності не зазначив особу платника податків, на користь якого були виплачені доходи, відтак мають місце наслідки зміни платника податку.

З огляду на наведене, суд погоджується із висновками відповідача про наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення п. 119.2. ст. 119 ПК України, відтак - відмовляє ТОВ "Грін Тім" у задоволенні позовних вимог про скасування ППР від 17.08.2018 року № .

Щодо ППР від 12.11.2018 року № , яким ТОВ "Грін Тім" зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 698950533,00 грн., суд зазначає наступне.

На вимогу суду, відповідач надав розрахунок зазначеної ППР в розрізі порушень, що стало підставою для надання оцінки правомірності висновків податкового органу щодо зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Щодо завищення показника р. 2180, р. 2270 Форми № 2 на суму від`ємного значення курсових різниць по позикам, отриманим від пов`язаних осіб-нерезидентів за 2015 рік- І квартал 2018 року на суму 816430529,00 грн., внаслідок чого позивачу зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування на 694386462,00 грн., суд встановив наступні обставини.

Так, перевіркою встановлено, що засновником ТОВ "Грін Тім" є Team Green Holdings Timited (частка в статутному капіталі 100% ).

Між ТОВ "Грін Тім" та Team Green Holdings Timited укладені наступні договори:

1. Договір позики № 2611/10 від 26.11.2010 року, предметом якого є надання Team Green Holdings Timited (Позикодавець) позики ТОВ "Грін Тім" (Позичальник) у сумі 32 000 000 дол. США. Сума позики та проценти, нараховані на неї, підлягають поверненню не пізніше 10.11.2015 року. Додатковими угодами до договору позики № 2611/10 від 26.11.2010 року внесені зміни щодо збільшення суми кредиту до 47 21 1 000 дол. США та повернення суми позики та процентів, не пізніше 10.11.2018 року. Станом на 01.01.2015 року заборгованість за позикою становила 44 869 186 дол. США (707 522 272,12 грн.). Станом на 31.03.2018 року по договору позики від 26.11.2010 № 2611/10 рахується кредиторська заборгованість у сумі 44 905 186 доларів США (1 191 940 490,25 грн.).

2. Договір позики № 2802/2014 від 28.02.2014 року, предметом якого є надання Team Green Holdings Timited (Позикодавець) позики ТОВ "Грін Тім" (Позичальник) у сумі 2 000 000 дол. США. Сума позики та проценти підлягають поверненню не пізніше 10.11.2015 року. Додатковою угодою № 0505 від 05.05.2015 року внесені зміни до договору позики № 2802/2014 від 28.02.2014 року щодо повернення суми позики та процентів не пізніше 10.11.2018 року. Станом на 01.01.2015 року заборгованість за позикою становила 240 000 дол. США (3 784 453,44 грн.). Станом на 31.03.2018 року по договору позики № 2802/2014 рахується кредиторська заборгованість у сумі 1 991 898 доларів США (52 871 930,62 грн.).

3. Договір позики від 05.01.2016 року № 01/2016, предметом якого є надання Team Green Holdings Timited (Позикодавець) позики ТОВ "Грін Тім" (Позичальник) у сумі 760 000 дол. США. Сума позики та відсотки підлягають поверненню не пізніше 30.06.2017 року. За період, що перевірявся, грошові кошти по договору позики надійшли у загальній сумі 745 389 дол. США (19 449 801,01 грн.). Станом на 31.03.2018 року по договору позики №01/2016 рахується кредиторська заборгованість у сумі 745 389 доларів США (19 785 227,7 грн.).

За період, що перевірено, ТОВ "Грін Тім" не здійснювало повернення позики за даними договорами.

Виплата відсотків за фактичне користування сумами позик по договорам № 2611/10 від 26.11.2010 року, № 2802/2014 від 28.02.2014 року та 05.01.2016 року № 01/2016 з нерезидентом Team Green Holdings Timited ТОВ "Грін Тім" не здійснювалось, що підтверджується кредиторською заборгованістю станом на 31.03.2018 року по рахунку 6841 "Розрахунки за нарахованими відсотками в іноземній валюті".

Враховуючи умови усіх трьох укладених договорів, податковий орган дійшов висновку, що при укладанні договорів позик між ТОВ "Грін Тім" та його пов`язаною особою, можливість погашення таких позик з самого початку не передбачалась раніше ніж 2018 рік.

Також перевіркою встановлено, що відповідно до п.9.1. наказів від 04.01.2011 №1-ОП та п. 1.4 від 01.07.2016 № 01/07/2016 "Про облікову політику" ТОВ "Грін Тім", передбачено здійснювати бухгалтерський облік у відповідності з затвердженими Міністерством фінансів України та зареєстрованими в Міністерстві юстиції Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Заборгованість за позиками, отриманими ТОВ "Грін Тім" від Team Green Holdings Timited обліковується на рахунку 50 "Довгострокові позики" субрахунку 506 "Інші довгострокові позики в іноземній валюті".

ТОВ "Грін Тім" відображено у складі фінансової звітності: за 2015 рік по р. 2120 "Інші операційні доходи", р. 2240 "Інші доходи" Форми № 2 позитивне значення курсових різниць у сумі 571 712 225,6 грн. по кредитам, отриманим від нерезидентів-засновників, за 2016 рік - у сумі 181 859 849,6 грн., за 2017 рік - у сумі 122 266 226,69 грн., за 1 квартал 2018 року у сумі 122 044 067,26 грн., погашення яких не планується та не є вірогідним в найближчій перспективі.

Згідно даних бухгалтерського обліку за 2015 -І квартал 2018 року, підприємством враховано у складі показника "Інші операційні витрати" (р. 2180) бухгалтерські рахунки (94), "Інші витрати" (р. 2270) бухгалтерські рахунки (97) від`ємне значення курсових різниць по заборгованості за отриманими позиками та нарахованими на таку заборгованість відсотками.

Згідно правил бухгалтерського обліку, а саме п. 9 П(С)БО 21, такі курсові різниці повинні відображатися у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході, а саме на субрахунку 423 "Накопичені курсові різниці".

Перевіркою задекларованих ТОВ "Грін Тім" у рядку 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)", визначений у фінансовій звітності відповідно до П(С)БО за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 року: від`ємне значення 2015 рік у сумі 657712101 грн.; за 2016 рік - 387295000 грн.; за 2017 рік-262057000грн.; позитивне значення за І квартал 2018 - 80473000 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Грін Тім" ст. 9 П(С)БО 21, П(С)БО 16, в результаті чого завищено показник р. 2180, р. 2270 Форми № 2 на суму від`ємного значення курсових різниць по позикам отриманим від пов`язаних осіб-нерезидентів за 2015 - І квартал 2018 у сумі 1 692 268 830,33 грн.

У судовому засіданні представ позивача пояснив, що укладені між Team Green Holdings Timited та ТОВ "Грін Тім" договори позики були направлені на отримання підприємством фінансування господарської діяльності, пов`язаної із реалізацією комерційних проектів та поповнення оборотних коштів (п. 2.2 всіх трьох договорів), а не формування статутного капіталу. Пукт 9 П(С)БО 21 визначає розрахунки із господарськими одиницями за межами України. Господарською одиницею, що знаходиться за межами України, є, у тому числі, асоційоване підприємство, яке перебуває або веде господарську діяльність за межами України. Згідно із П(С)БО 23 "Розкриття інформації щодо пов`язаних сторін" асоційоване підприємство - підприємство, на яке інвестор має суттєвий вплив і яке не є дочірнім або спільним підприємством інвестора. Втім, ТОВ "Грін Тім" не є інвестором компанії Team Green Holdings Timited, а навпаки. Отже, ця іноземна компанія не є асоційованим підприємством (господарською одиницею) відносно ТОВ "Грін Тім" для цілей цієї норми П(С)БО, а тому безпідставними є висновки ревізорів щодо завищення/заниження доходів та витрат на суми курсових різниць за зобов`язаннями перед нерезидентом.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон 996-XIV).

Згідно із ст. 3 Закону 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 12-1 Закону № 996-XIV для складання фінансової звітності застосовуються міжнародні стандарти, які викладені державною мовою та офіційно оприлюднені на веб-сторінці центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73 затверджене Національне положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" (П(С)БО № 1).

Згідно із пунктом 3 П(С)БО № 1 національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку

Відповідно до пункту 5 П(С)БО № 9 запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

За змістом П(С)БО 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року № 20, зобов`язання з терміном погашення до 12 місяців є поточними, а з терміном більше ніж 12 місяців - є довгостроковими.

Пунктом 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання" передбачено, що зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Згідно із пунктом 6 П(С)БО 11 № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці визначено Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року № 193, із змінами і доповненнями (далі - П(С)БО 21).

Пунктом 4 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів" визначено, що господарська одиниця за межами України - дочірнє, асоційоване, спільне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, які перебувають або ведуть господарську діяльність за межами України.

Згідно із пунктом 9 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів" курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобов`язань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході.

Відповідно до пункту 4 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів" господарською одиницею за межами України є дочірнє, асоційоване, сумісне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, що знаходиться та здійснює господарську діяльність за межами України.

При вирішенні спірного питання щодо тлумачення сторонами поняття асоційовані підприємства в контексті предмету спору, суд зважає на наступне.

Згідно із статтею 126 Господарського кодексу України - асоційовані підприємства (господарські організації) - це група суб`єктів господарювання - юридичних осіб, пов`язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному фонді та/або управлінні.

Пунктом 4 П(С)БО 23 "Розкриття інформації щодо пов`язаних сторін", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.06.2001 року № 303 передбачено, що терміни використовуються у положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають таке значення:

- асоційоване підприємство - підприємство, на яке інвестор має суттєвий вплив і яке не є дочірнім або спільним підприємством інвестора;

- операції пов`язаних сторін - передача активів або зобов`язань однією пов`язаною стороною іншим пов`язаним сторонам;

- пов`язані сторони - особи, стосунки між якими обумовлюють можливість однієї сторони контролювати іншу або здійснювати суттєвий вплив на прийняття фінансових і оперативних рішень іншою стороною.

Міжнародним стандартом бухгалтерського обліку 28 "Інвестиції в асоційовані та спільні підприємства" визначено, що асоційоване підприємство - це, зокрема, суб`єкт господарювання, який не є корпорацією, наприклад, партнерство, на який інвестор має суттєвий вплив і який не є ані дочірнім підприємством, ані часткою участі в спільному підприємстві.

Визначення, наведене в Господарському кодексу України, не суперечить визначенню, наведеному у пункті 4 П(С)БО 23 "Розкриття інформації щодо пов`язаних сторін", згідно з яким позивач є асоційованим підприємством щодо засновників-нерезидентів та визначає статус засновників-нерезидентів як асоційованих по відношенню до позивача.

Таким чином, ТОВ "Грін Тім" та його засновник Team Green Holdings Timited є асоційованими підприємствами, а тому при веденні бухгалтерського обліку операцій в іноземній валюті та визначенні курсових різниць (до їх трансформації для відображення звітності згідно МСФЗ) позивач зобов`язаний дотримуватись норм п. 9 П(С)БУ 21 "Вплив змін валютних курсів".

Беручи до уваги ту обставину, що Позикодавець - Team Green Holdings Timited та ТОВ "Грін Тім" є асоційованими підприємствами, суд вважає, що при веденні бухгалтерського обліку операцій в іноземній валюті та відображенню в обліку позик (кредитів) від пов`язаних осіб-нерезидентів позивач повинен дотримуватись норм ст. 9 П(С)БУ 21 та відображати курсові різниці за такими позиками на рахунку 423 "Накопичені курсові різниці".

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача про наявність підстав для зменшення ТОВ "Грін Тім" від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 698950533,00 грн.

Щодо віднесення ТОВ "Грін Тім" до складу витрат маркетингових послуг на суму 4476728,93 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті перевірки № 136, перевіркою встановлено укладання 20.10.2016 року між ТОВ "Грін Тім" (Україна) (Замовник) та Greenteam (UKR) Limited (Англія) (Виконавець) Контракту № 10-2016М/ GB-UA. Предметом контракту є надання Замовнику маркетингових послуг відносно товарів замовника, за напрямками, погодженими Сторонами в цьому Контракті, а Замовник зобов`язується своєчасно прийняти такі послуги та оплатити їх вартість відповідно до умов контракту (вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту на товар). Орієнтовна ціна Контракту становить 37000 фунтів стерлінгів.

Також 01.08.2016 року між ТОВ "Грін Тім" (Україна) та ТНЕ WORLDWIDE TRADING TEAM LTD (Англія) укладений Контракт № 08-2016М/ GB-UA з аналогічними умовами. Орієнтовна ціна Контракту становить суму 37 200,00 фунтів стерлінгів.

Відповідно до пунктів 1.4 Контракту від 20.10.2016 року № 10-2016М/ GB-UA та Контракту 01.08.2016 року № 08-2016М/ GB-UA, сторони погодили перелік послуг, що надаватимуться Виконавцем:

- вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту на Товар в місцях надання послуг;

- збір та розповсюдження інформації про Товар на умовах та в обсязі, погоджених Сторонами Договору:

- дослідження кон`юнктури ринку Товару;

- інформування покупців, які перебувають в Місцях надання послуг про Товар включно з наданням необхідної та доступної інформації;

- визначення діючих та потенційних конкурентів Замовника на відповідному сегменті ринку Товарів, що постачаються Замовником;

- загальна характеристика умов роботи конкурентів Замовника;

- загальна характеристика аналогічного Об`єкту надання Послуг;

- визначення попиту на Об`єкту надання Послуг по Договору;

- прогноз стану кон`юнктури ринку Об`єкту надання Послуг.

Факт надання послуг засвідчується підписаним уповноваженими представниками Сторін Актом наданих послуг.

Вартість послуг Виконавця залежить від фактично наданих послуг та фіксується у Акті наданих послуг.

Відповідно до пункту 6.1. Контракту - вартість послуг Виконавця залежить від фактично наданих послуг та фіксується у Акті наданих послуг.

До перевірки надані акти прийому - передачі наданих маркетингових послуг, в яких не зазначено обсяг фактично наданих послуг та не зазначено перелік виконаних послуг, що суперечить умовам Контрактів. Акти укладені про те, що Виконавець виконав роботи, передбачені умовами Договору, а саме - маркетингові послуги згідно п.1.4 Договору.

Всі акти прийому - передачі наданих маркетингових послуг зі сторони Замовника завірені підписом генерального директора ТОВ "Грін Тім" та печаткою Товариства. Зі сторони Виконавця - тільки підписом директора.

Також під час перевірки податковий орган встановив, що ТОВ "Грін Тім" до перевірки не надано будь-яких інших документів з відміткою або копією документів, які б підтверджували фактичне проведення маркетингових послуг, наприклад, буклети, листи з інформацією для покупців про товар ТОВ "Грін Тім", перелік діючих та потенційних конкурентів Замовника, ніде не зазначено який саме товар досліджувався, визначення попиту на Товар, прогноз стану кон`юнктури ринку та інше. Тобто, документального підтвердження щодо фактичного проведення маркетингових досліджень, на підставі чого ТОВ "Грін Тім" прийняті результати роботи підприємств та підписані акти прийому - передачі наданих маркетингових послуг для перевірки не надано.

У судовому засідання представник позивача пояснив, що чинним законодавством України не закріплено обов`язку платника податку на використання печатки при вчинені правочину. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Тобто сторони самостійно вирішують питання скріплення договору печаткою. У свою чергу законодавство не висуває будь-яких додаткових вимог до оформлення маркетингових послуг. Виходячи зі специфіки послуги, як предмета господарської операції, у даному випадку акт здачі-приймання наданих послуг з найменуванням фактично поставлених послуг, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Про це свідчить і судова практика на користь платників податку, наприклад, ухвала ВАСУ від 31.05.2016р. по справі К/800/28656/14.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини.

На підтвердження правомірності формування витрат по відносинах з контрагентами-нерезидентами щодо надання маркетингових послуг, ТОВ "Грін Тім" надано акти прийому-передачі наданих послуг:

-на виконання договору від 01.08.2016 року № 08-2016М/GB: від 01.09.2016 року № 01.09.19, від 03.10.2016 року № 03.10.16;

-на виконання договору від 20.10.2016 року № 10-2016М/GB: від 31.12.2016 року № 00401, від 06.12.20169 року № 00299, від 06.11.2016 року № 00195/2, від 06.11.2016 року № 00195, від 30.01.2017 року № 00478, від 01.03.2017 року № 00601, від 31.03.2017 року № 00686, від 30.04.2017 року № 00774, від 31.05.2017 року № 00874, від 23.06.2017 року № 00946, від 31.08.2017 року № 01910, від 28.12.2017 року № 01694, від 28.12.2017 року № 01693, від 22.01.2018 року № 01694, від 31.01.2018 року № 01831, від 28.02.2018 року № 01950, від 31.03.2018 року № 02080, від 30.04.2018 року № 02224.

Вказані акти містять посилання на пункт 1.4 (маркетингові послуги) зовнішньоекономічних договорів від 01.08.2016 року № 08-2016М/GB та від 20.10.2016 року № 10-2016М/GB.

Відповідно до пп. 14.1.108 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 ПКУ).

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПКУ).

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139 ст. 139 ПКУ).

За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону 996-XIV).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону 996-XIV).

Згідно ч. 3 розділу І (П(С)БО № 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період (ч. 8 розділу ІІ І (П(С)БО № 1).

Пунктом 4 (П(С)БУ16 "Витрати" визначено об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Відповідно до п. 19 (П(С)БУ16 "Витрати" витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Згідно із п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі-Положення № 88) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом п. 2.15 Положення № 88 первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Аналіз положень наведених вище нормативних актів дає підстави для висновку про те, що маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", звіти про надані послуги, про проведення певних маркетингових досліджень, в яких мають бути викладені результати наданих послуг та досліджень, а щодо досліджень то і відповідні рекомендації замовнику; а також бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують збільшення асортименту товарів, обсягу продажу, розміру доходу тощо.

Для врахування витрат на маркетингові послуги при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Як зазначено судом вище, акти прийому-передачі наданих маркетингових послуг містять посилання на п. 1.4. контрактів, укладених між ТОВ "Грін Тім" та Greenteam (UKR) Limited (Англія) та ТНЕ WORLDWIDE TRADING TEAM LTD (Англія).

Проте жодних доказів того, що виконавцями здійснено вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту на Товар в місцях надання послуг; збір та розповсюдження інформації про Товар на умовах та в обсязі, погоджених Сторонами Договору; дослідження кон`юнктури ринку Товару; інформування покупців, які перебувають в Місцях надання послуг про Товар включно з наданням необхідної та доступної інформації; визначення попиту на Об`єкту надання Послуг по Договору чи прогноз стану кон`юнктури ринку Об`єкту надання Послуг позивачем суду не надано.

Згідно пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Даного висновку суд дійшов з огляду на положення пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту. Із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект - це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Таким чином, з визначеного у Податковому кодексі України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а тому їх наслідки не можуть бути відображені в податковому обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення операцій з надання маркетингових послуг, враховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.

Однак таких первинних документів ТОВ "Грін Тім" не надано та необґрунтовано доцільність укладення договірних відносин з нерезидентами на надання маркетингових послуг.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача, що отримання позивачем маркетингових послуг є господарською операцією, яка не підтверджена належним чином оформленими первинними документами, що є порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88, відтак - формування позивачем витрат по відносинах з контрагентами-нерезидентами щодо надання маркетингових послуг у сумі 4476728,93 грн. є протиправним.

Щодо завищення ТОВ "Грін Тім" витрат за 2015 рік на загальну суму 59265,49 грн. за договорами позик, укладеними з ТОВ "Віндкрафт України", суд зазначає наступне.

Зі змісту Акту перевірки № 136 слідує, що між ТОВ "Грін Тім" (Позичальник) та ТОВ "Віндкрафт України" (Кредитор) укладені договори позики:

- № 250315 від 24.03.2015 року, № 180315 від 17.03.2015 року, № 150914 від 15.09.2014 року, № 291214 від 29.12.2014 року, за умовами яких позика є безвідсотковою, та позичальник зобов`язаний перерахувати на рахунок кредитора компенсацію витрат, пов`язаних з укладанням даних договорів;

-№ 18-02/2015 від 18.02.2015 року, за умовами якої позика є платною, сума коштів за користування позикою становить 9333,34 грн.;

- № 28-01/2015 від 28.01.2015 року, за умовами якої позика є платною, сума коштів за користування позикою становить 12 493,15 грн.

У бухгалтерському обліку ТОВ "Грін Тім" відображено компенсації витрат: по Дт рах. 84799 "Відсотки нараховані" у сумі 23826,49 грн., по Дт рах. 951 "Відсотки за кредит" у сумі 35439,00 грн.

Документів щодо витрат, пов`язаних з укладанням вищевказаних договорів позик, які б дали змогу ідентифікувати їх зміст та кількість, встановити зв`язок з рахунками бухгалтерського обліку, на яких вони відображені, під час проведення перевірки не надано.

За висновками перевірки шляхом відображення витрат на відповідних рахунках бухгалтерського обліку 84799 та 951, ТОВ "Грін Тім" кваліфікувало витрати у загальній сумі 59265,49 грн. за договорами позик 250315, № 180315, № 150914, № 18-02/2015, № 28-01/2015, № 291214, як нараховані відсотки, чим порушено пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 6, п. 18 П(С)БУ16 "Витрати".

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що за умовами всіх укладених договорів позика є безпроцентною. За деякими договорами ТОВ "Грін Тім" зобов`язано було виплатити компенсацію витрат, пов`язаних із їх укладанням, за деякими - фіксовану плату за користування позикою. Ні перша, ні друга не є процентами. Висновок, що за цими договорами підприємство сплачувало проценти (а не компенсацію чи фіксовану плату) ревізори зробили на підставі відображення підприємством нарахованих платежів у вигляді компенсації витрат та плати за користування позикою на субрахунку 951 "відсотки за кредит". Відображення витрат не на тому рахунку по суті не змінює зміст проведених в бухгалтерському обліку операцій. Навіть якщо підприємство зобов`язано було нараховувати проценти за користування кредитом, коригування фінансового результату до оподаткування передбачене лише за операціями із пов`язаними особами - нерезидентами.

Надаючи оцінку правомірності позицій сторін, суд зазначає, що відповідач, суб`єкт владних повноважень, на якого статтею 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, всупереч даній нормі не спростував доводи позивача із даного питання та не довів правомірності свого рішення. Суд відмічає, що податковий орган не пояснив, яка у даній ситуації мала б бути правомірна поведінка позивача, оскільки сплачена ТОВ "Грін Тім" сума за користування позикою, хоч і не визначена у договорах, як "відсотки", фактично є витратами суб`єкта господарювання понесеними у зв`язку із користуванням чужими коштами, вираженими не у відсотковому відношенні до суми позики, а у фіксованій.

Суд застосовує у даній ситуації принцип превалювання сутності над формою, відтак вважає правомірним віднесення позивачем до витрат суму коштів за користування позиками у розмірі 59265,49 грн.

Щодо завищення ТОВ "Грін Тім" витрат з проживання в готелі на загальну суму 121338,63 грн., суд зазначає наступне.

Податковий орган встановив завищення ТОВ «Грін Тім» витрат з проживанням в готелі, які безпідставно включені до складу витрат в т.ч. по періодам: 2015 рік - 5650,00 грн., 2016 рік - 36504,03 грн., 2017 рік - 58035,20 грн., 1 кв. 2018 року - 21149,40 грн., що мало наслідком встановлення завищення витрат у сумі 121338,60 грн.

Зазначене порушення описується в Акті перевірки на стор. 40-42: «Під час проведення перевірки встановлено, що підприємство здійснює придбання послуг з проживання в готелі у ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Територіальне місце розташування готелів - м. Каховка (ФОП ОСОБА_6), м. Нова Каховка (ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 ). Зі змісту наданих до перевірки документів вбачається, що послугами готелів користувалися працівники підприємства, які у даний момент не перебували у відрядженні, а також фізичні особи, які не перебували у трудових відносинах з ТОВ «Грін Тім» під час проживання…

...Враховуючи вищевикладене, придбані підприємством послуги з проживання в готелях для посадових осіб ТОВ «Грін Тім» та інших фізичних осіб не можуть вважатись витратами господарської діяльності, оскільки: посадові особи не перебували на момент проживання у відрядженні, мета перебування у готелі не відома, пояснення працівниками ТОВ «Грін Тім» з даного приводу не надавалися; фізична особа ОСОБА_9 не є працівником підприємства. На порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, від 02 грудня 2010 року № 2755-VI(зі змінами і доповненнями), п. 6, 9, 4, 26 П (С) БО 16 «Витрати» ТОВ «Грін Тім» завищено витрати з проживання в готелі, користування послугами таксі, які безпідставно включені до складу витрат на суму 121338,63 грн. в т.ч. по періодам: за 2015 рік - 5650,00 грн., 2016 рік - 36504,03 грн., 2017 рік - 58035,20 грн., 2018 року - 21149,40 грн.».

Заперечуючи проти висновку податкового органу, позивач зазначив, що ним надані документи, а саме: акти виконаних робіт від підприємців, зазначених вище, не містять персоніфікованої інформації отримувачів послуг. Товариству не відомо джерело наведеної інформації на стор. 41-42 Акту. При цьому, у наведеному переліку осіб, які начебто проживали у готелях, наведена особа, яка, дійсно, ніколи не перебувала із підприємством у трудових відносинах, та позивачу взагалі невідома - ОСОБА_9 . Наказом по підприємству від 24.12.2014 року № 241214 «Про роз`їзний (пересувний) характер робіт» затверджений перелік посад і професій, робота яких має пересувний характер, а тому це виключає взагалі необхідність видання наказів про відрядження.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд зазначає наступне.

Із Акту перевірки слідує, що причиною завищення витрат на суму 121338,63 грн. став висновок податкового органу про не підтвердження пов`язаності витрат з господарською діяльністю позивача. Такий висновок обґрунтований даними перевірки щодо назви постачальник послуг, ПІП особи, яка використовувала послугу, періоду споживання послуги, її вартості, номеру рахунку витрат по бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Розглядаючи справу суд неодноразово пропонував позивачу надати всі наявні докази на підтвердження своїх вимог в т.ч. щодо правомірності висновків податкового органу про завищення витрат на 121338,63 грн.

Проте, всупереч вимогам ст. 9 КАС України позивач не підтвердив належними та допустимими доказами зв`язок понесених ним витрат із господарською діяльністю.

Позивачем не надано суду доказів взаємозв`язку понесених витрат на проживання в готелі, зазначених в Акті перевірки осіб із господарською діяльністю підприємства.

Із вказаних підстав суд вважає правомірним висновок податкового органу про завищення зазначених витрат у сумі 121338,63 грн.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд скасовує податкове повідомлення-рішення від 12.11.2018 року № в частині визначення суми завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 59265,00 грн.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № , яким визначено ТОВ «Грін Тім» податкове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 57705,60 грн., штрафні санкції у сумі 41329,67 грн., пеня - 23746,48 грн. та податкового повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № , яким визначено ТОВ «Грін Тім» податкове зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 5011,02 грн., штрафні санкції у сумі 3565,92 грн., пеня - 2343,19 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для визначення зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та військового збору стало встановлення під час перевірки наступних порушень.

В порушення пп. «б» 164.2.17 та 164.2.19 п. 164.2 та п. 164.3 ст. 164 ПК України ТОВ «Грін Тім» не нарахований податок на доходи, отримані як додаткове благо працівниками підприємства та громадянами, що не мають оформлених трудових відносин з ТОВ «Грін Тім», а саме: за оплачені за рахунок Товариства послуги проживання у готелях у межах зареєстрованої юридичної адреси ТОВ «Грін Тім». Відшкодування витрат на проживання за місцем зареєстрованої юридичної адреси ТОВ «Грін Тім» є додатковим благом, наданим за рахунок ТОВ «Грін Тім» власним службовим особам, та громадянам, що не мають оформлених трудових відносин з позивачем. За рахунок ТОВ «Грін Тім» здійснена оплата вартості фактичного проживання громадян, за умовами відсутності підтверджуючих документів про службовий характер таких витрат (відсутні накази про відрядження, авансові звіти про використання , коштів, наданих на відрядження та під зніт, тощо).

За результатами документальної перевірки повноти визначення бази оподаткування, податком на доходи фізичних осіб встановлено не оподаткування податком на доходи фізичних осіб доходів, отриманих у вигляді оплачених послуг таксі за рахунок ТОВ «Грін Тім» власним працівникам за умовами відсутності документів, які підтверджують використання послуг таксі у виробничих потребах. За результатами документальної перевірки встановлено повну відсутність документального підтвердження вирішення виробничих питань за умовами використання послуг таксі, відсутність документального підтвердження отримання та видачі талонів працівникам, документів, якими визначений пункт відправки та пункт призначення, перелік виробничих завдань, тощо. Акти виконаних робіт підтверджують факт споживання послуг таксі конкретними працівниками підприємства. Первинних документів, які підтверджують вирішення виробничих питань за умовами використання таксі до перевірки надано не було.

За результатами документальної перевірки правильності визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб у зв`язку з відшкодуванням витрат власним працівникам за авансовими звітами «Про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт» встановлено порушення, що є суміжним з порушенням п.2.11 ст.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, а саме: подання до бухгалтерії авансових звітів без підтверджуючих документів на суму 11013,95 грн.

За результатами документальної перевірки авансової звітності позивача у частині правильності визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб встановлено: звітність про використання підзвітних коштів подавалася підзвітними особами з порушенням діючого законодавства, а саме: без необхідних підтверджуючих готівкові розрахунки документів п. 2.11 ст. 2 Положення. До звітів про використання коштів на відрядження додані розрахункові документи (проїзні квитки) з порушенням діючого законодавства.

Враховуючи вищенаведене, за результатами документальної перевірки правильності та повноти визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб при нарахуванні зобов`язань з податку фізичних осіб встановлено, що в порушення п. 163.1 ст. 163, та 164.1, пп. 164.2.11 , п. «б» 164.2.17 та пп. «е» 164.2.17 та пп. 164.2.19, та пп. 164.2.20 п. 164.2 та п. 164.3 , п. 164.5 ст. 164 ПК України Товариством занижений податок з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді на суму 239767,79 гри. (у т.ч. на 35994,85 грн., занижений податок з доходів фізичних осіб у 2015 році, на 98001,98 грн. занижений податок з доходів фізичних осіб у 2016 році на 90218,90 грн., занижений податок доходів фізичних осіб у 2017 році та на 15552,07грн. занижено податок з доходів фізичних осіб у І кварталі 2018 року).

А також, в порушення п.163.1 ст. 163 та п. 164.1, пп. 164.2.11, пп. «б» 164.2.17 та пп. «е»164.2.17 та пп. 164.2.19, пп. 164.2.20 п. 164.2 та п. 164.3, п. 164.5 ст. 164 , з урахуванням вимог. передбачений пп. 1.2.-1.4 п. 16 (прим. 1) Підрозділу 10. «інші перехідні положення» Розділу ХХ ПК України Товариством занижений військовий збір у перевіряємому періоді на суму 20570,09 грн. (у т.ч. на 3589,02 грн. занижений військовий збір у 2015 році на 8166,83 грн. занижений військовий збір у 2016 році, на 7518,24 грн. - у 2017 році та на1296,01 грн. - за І квартал 2018 року.

Заперечуючи проти висновків податкового органу, позивач зазначив, наступне.

Зазначене порушення суміжне із описаним вище висновком податкового органу про завищення витрат на 121338,63 грн., відтак із зазначених вище підстав, суд вважає правомірним висновок податкового органу у цій частині.

Надані позивачем документи, а саме: акти виконаних робіт від підприємців, зазначених вище, не містять персоніфікованої інформації отримувачів послуг. Товариству не відомо джерело наведеної інформації на стор. 41-42 Акту. При цьому, у наведеному переліку осіб, які начебто проживали у готелях, наведена особа, яка, дійсно, ніколи не перебувала із підприємством у трудових відносинах, та нам взагалі невідома - ОСОБА_9 . Наказом по підприємству від 24.12.2014р. №241214 «Про роз`їзний (пересувний) характер робіт» затверджений перелік посад і професій, робота яких має пересувний характер, а тому це виключає взагалі необхідність видання наказів про відрядження.

Наказом по підприємству від 21.01.2015 року «Про встановлення порядку користування транспортом на замовлення» у зв`язку із віддаленістю підприємства від житлового масиву м. Каховка, та змінною роботою, було вирішено організувати перевезення співробітників до місця роботи і навпаки, для вирішення виробничих питань впродовж робочого дня (доставка кореспонденції у відділення Нової пошти № 3; до відділення Державної служби статистики; до відділення ДФС у м. Каховка). Відповідно до умов договору №10/02 від 01.01.2014 року, укладеному із ФОП ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_5 ), вартість наданих послуг встановлювалась за фактичний пробіг автомобіля, який надавав послуги. Акти виконаних робіт не містять прізвищ співробітників, які користувались транспортом. Тобто інформація не персоніфікована. Із наведених підстав позивач заперечує проти висновків, що фінансовим директором ОСОБА_12 отримані доходи у вигляді послуг таксі, оскільки підписання ним первинних документів у якості посадової особи не підтверджують факт отримання саме ним доходів.

Суд не бере до уваги зазначені пояснення, оскільки акти виконаних робіт, на які посилається позивач не містять інформації , що вони складені на виконання договору із позивачем, натомість у них зазначено надання транспортних послуг, які прийняв фінансовий директор ОСОБА_12 . Відтак доводи позивача не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Також позивач стверджує, що відшкодування витрат працівникам за авансовими звітами відбувалося правомірно, оскільки транспортні квитки, надані працівниками до авансових звітів є належними документами.

Щодо ПДФО, то підприємство в основному погоджується із висновками ревізорів, окрім суми, яка нарахована за серпень 2018 року з доходів ОСОБА_13 . Так, фактично отримана сума додаткового блага ОСОБА_13 на підставі звіту про використання коштів № 82 від 08.08.2016 року становить 3227,00 грн. З урахуванням «натурального» коефіцієнту вона має складати 3935,36 грн. (3227 грн. х 1,21951), відповідно сума податку за ставкою 18% - 127,50 грн. Натомість у розрахунку ревізорів сума доходу зазначена 3277 грн., база оподаткування - 3996,34 грн., податок - 138,48 грн., що перевищує на 10,98 грн.

Проаналізувавши доводи сторін щодо правомірності визначення зобов`язання із ПДФО та військового збору, суд відмічає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами свою позицію, чим порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 9 КАС України.

Разом із тим, податковий орган обґрунтував свою позицію та довів правомірність визначеного зобов`язання із ПДФО та військового збору.

Щодо нарахування пені у спірних ППР № , № , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 129.1.3 ПК України при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Представник податкового органу не надав суду пояснень, щодо підстав нарахування пені на суму визначеного зобов`язання, одночасно із прийняттям ППР.

Враховуючи, що нарахування пені у даному випадку суперечить п. 129.1.3 ПК України, суд приходить до висновку про скасування ППР № , № в частині нарахування суми пені.

Щодо вимог позивача про скасування рішення від 25.09.2018 року № про застосування до ТОВ "Грін Тім" штрафних санкцій у сумі 22794,88 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску, суд встановив наступне.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що зазначене рішення не містить посилання на будь-який акт перевірки. У 2018 році відповідачем проведено тільки одну документальну перевірку , за результатами якої складений Акт від 30.07.2018р. № 136/21-22-14- 01/37249019. Цей акт став підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 17.08.2018р. №, №, №, від 12.11.2018р. №, від 22.11.2018р. №, №, що оскаржуються в межах даної справи. Оскільки жодної перевірки з питань своєчасної сплати ЄСВ відповідач не проводив, то спірне рішення є протиправним.

Відповідач додатково пояснив, що що податковим повідомленням-рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування єдиного внеску від 25.092018 року до ТОВ «Грін ТІМ» застосована штрафна санкція у сумі 22794,88 грн. за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску згідно наданого Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого ЄСВ на загальнообов`язкове державне страхування від 20.09.2017 року № за період з 21.09.2017 року до 26.09.2017 року: сума боргу сплачена 26.09.2017 року у розмірі 109545,25 грн. (штрафні санкції 20 % у сумі 21909,05 грн.), затримка сплати 6 днів; сума боргу сплачена 26.09.2017 року у розмірі 4429,15 грн. (штрафні санкції 20 % у сумі 21909,05 грн.) затримка сплати 6 днів. А також нарахована пеня у сумі 683,84 грн.

Відповідач зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449), не потрібно з питання нарахування та сплати ЄСВ проводити перевірку. Натомість, про суму єдиного соціального внеску відповідач дізнався з даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску, за порушення, що виникли з 01.01.2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону №2464).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону №2464 рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Частиною 14 ст. 25 Закону №2464 визначено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно з п.п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. При цьому приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

Згідно п. 1, та п. 2 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 1 розділу VII за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Таким чином, суд погоджується з відповідачем, що для встановлення суми штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску не потрібно проводити перевірку.

Відтак, рішення від 25.09.2018 року № про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 22794,88 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску є правомірним.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2018 року № , яким до ТОВ "Грін Тім" (, 74800, Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, 7) застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки на суму 11013,95 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2018 року № в частині зменшення ТОВ "Грін Тім" (, 74800, Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, 7) суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 59265,00 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № в частині збільшення ТОВ "Грін Тім" (, 74800, Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, 7) суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму пені 23746,48 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 року № в частині збільшення ТОВ "Грін Тім" (, 74800, Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, 7) суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму пені 2343,19 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Тім" (, 74800, Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, 7) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 (дві) грн. 66 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, 73026 м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 червня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 111030100