Справа № 638/14853/18
Суддя: Омельченко К. О.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/141/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді: Омельченко К.О.

При секретарі: Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Славгородського Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

10.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6-ї роти 32-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Славгородського В.С., серія ЕАВ № 640628 від 04.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 4 жовтня 2018 року, він рухався в транспортному засобі MitsubishiOutlanderXL (AA9229PT), який йому належить, проїжджаючи по вулиці Конєва у напрямку Нетеченської набережної, він виїхав на Гончаровську греблю. В районі вулиці Нетеченська набережна 13/15 був зупинений патрульним автомобілем ToyotaPrius білого кольору. До автомобіля позивача підійшов співробітник патрульної поліції ОСОБА_2 та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію т/з та сказав, що він ніби порушив вимогу знаку 5.16, поїхав з ряду призначеного для їзди трамваїв. На це позивач пред`явив інспектору лише паспорт, тому що для початку розгляду справи треба упевнитися в особистості. Переглянувши паспорт позивача, інспектор вписав їх до планшету та пішов до свого службового автомобіля. Через деякий час повернувся та почав показувати докази, але після певних питань від нього згідно його правопорушення, інспектор забрав боді камеру та пішов до свого автомобіля, не дав позивачу ознайомитися з доказами повністю чим порушив ст. 268 КУпАП. Через 5 хвилин інспектор повернувся до автомобіля позивача зі складеною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу взагалі, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП., не ознайомив позивача з його правами, передбаченими статями 268 КУпАП, та 63 Конституції України., чим порушив його права надані йому Конституцією. Таким чином, після зупинки транспортного засобу позивача, висловлення звинувачень у мій бік, інспектор Славгородський Вадим Сергійович одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було як і не було оголошено посадової особи яка розглядає справу, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Також позивач зазначив, що, він не пред`явив інспектору водійське посвідчення, а інспектор пробив його по базі та вписав його у постанову, також у постанові невірно вказані данні скоєного правопорушення, адже позивач повертав з Гончаровської греблі, а не вулиці Конєва, тому що інспектор заповнював постанову у своєму службовому автомобілі і брав їх не відомо з яких джерел, у зв`язку з чим виніс завідомо помилкові данні. Зазначене лише підтверджує халатне ставлення інспектора до розгляду справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. 278, 279 та 280 КУпАП, а також право позивача на захист, яке закріплено ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституції України і порушення цього права є недопустимим.

15.01.2019року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Позивачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі, тому суд прийшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутність осіб, які беруть участь у справі та у відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 12 суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з*явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З матеріалів справи, вбачається, що Постановою серії ЕАВ №640628 від 04.10.20187 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов`язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, а тому, в даному випадку, суд відповідно до ч. 5 ст.77, ч.3 ст.205, ст. 286 КАС України безумовно зобов`язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

Крім того, інспектором патрульної поліції при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачемправил дорожнього рухута невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Зі змісту п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогамст. 283 КУпАПтоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Крім того, згідно з частиною 1статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях257,268,277,278,279,280 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАВ № 640628 від 04.10.2018 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 251, 278, 279, 280, 288 КУпАП, ст.ст. 5-11,77,211,217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Славгородського Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Славгородського Вадима Сергійовича, серія ЕАВ № 640628 від 04.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: