Справа № 2-а-1234/10
Суддя: Скотар А. Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1234/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2010 Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого Скотаря А.Ю., при секретарі Котула Н.С. розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що є інвалідом 3-ї групи і віднесена до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і отримує додаткові виплати у вигляді щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено їй в перерахунку сум зазначених щорічних виплат за 2007-2009 р.р., оскільки законодавством передбачений більш високий розмір цих виплат, який слід розраховувати із законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний період часу і просить визнати дії відповідачів протиправними та зобов`язати їх призначити, нарахувати і виплатити недоотримані суми допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки у розмірі 6089,52 грн.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в м. Харкові ради (1-й відповідач) надав письмові заперечення на позов та зазначив, що Законами України «Про державний бюджет України» на відповідні роки були зупинені компенсаційні виплати, розраховані від мінімальної заробітної плати. Щорічна допомога на оздоровлення у 2007 - 2009 роках виплачувалась позивачці відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 у належному розмірі (а.с. 7-8, 12-13).

Представник Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з`явився, причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 1998 року є інвалідом ІII групи, що підтверджується відповідними посвідченням і довідкою та відповідачами не заперечується (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 3 групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України (далі КСУ) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 по справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 29, п. 13 ст. 71, п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України положення закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

Тобто, з 09.07.2007 відповідачі повинні були діяти згідно вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи».

Згідно п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 дія ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена.

Рішенням КСУ №10-рп/2008 від 22.05.2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 20 та п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 152 Конституції України вказані норми законів втратили чинність з дня ухвалення рішення КСУ, тобто з 22.05.2008 і саме з цієї дати відповідачі повинні були діяти відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2007 по 09.07.2007 та з 01.01.2008 по 22.05.2008 щорічна разова грошова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачці відповідно до діючих на той нормативно-правових актів. Враховуючи, що зазначена допомога була нарахована позивачці в 2007 році та в 2008 році до прийняття зазначених вище рішень КСУ, а саме у лютому 2007 року і квітні 2008 року, можна стверджувати, що відповідачі діяли у межах діючих на той час правових норм.

Стосовно соціальних виплат позивачу у 2009 році суд дійшов до наступного.

Ні Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 за № 835, ні іншими Законами України в 2009 році не вносились зміни до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, в 2009 році відповідачі повинні були діяти відповідно до приписів зазначених вище законів.

Згідно положень Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» мінімальна заробітна плата з січня по березень 2009 року становила 605 грн. на місяць, з квітня по червень 625 грн., з липня по вересень 630 грн. та з жовтня по грудень 650 грн.

Позивачці, як інваліду 3-ї групи щорічна допомога на оздоровлення у 2009 році нарахована в розмірі 90 грн. в січні, проте повинна бути нарахована з розрахунку 4 мінімальних заробітних плат, яка на той час складала 605 грн. на місяць.

Суд не вважає строк для звернення до суду з приводу вимог, які стосуються 2009 року позивачкою пропущеним, так як остання звернулась до суду в жовтні 2009 року.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволений частково.

Задовольняючи позов частково суд виходить з того, що вимоги про виплату щорічної допомоги на оздоровлення у визначеному позивачкою розмірі не підлягають задоволенню, а суд не може брати на себе функцію здійснення перерахунку недоотриманих сум замість органу, якому надані такі повноваження.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, суд вважає необхідним на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог щодо їх викладення в резолютивній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 8-14, 71, 94, 99, 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України «Про державний бюджет України на 2008 рік», «Про державний бюджет України на 2009 рік», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Московської районної в місті Харкові ради здійснити ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до розміру, встановленого ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити дії щодо виплати донарахованих сум.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь бюджету з управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м. Харкові ради 1,70 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня її оголошення та поданням після цього протягом двадцяти апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Ю. Скотар