Справа № 389/733/19
Суддя: Ткаченко Б. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №389/733/19
Провадження №2-а/389/22/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП СП ГУНП в Одеській області Лисенка Анатолія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ГРПП СП ГУНП в Одеській області Лисенка А.В. проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №450508 від 28.02.2019 за ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позові зазначив, що 28.02.2019 він рухався на власному автомобілі марки MERCEDES-BENZ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Одеса, де був зупинений працівником поліції, який вказав на те, що він керує автомобілем на лобовому склі якого в місці роботи склоочисників мається тріщина в порушення вимог ДСТУ 3649-1010 п.6.8.5. Незважаючи на його заперечення щодо даного факту відповідачем стосовно нього було винесено постанову серії ДПО18 №450508 від 28.02.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Дану постанову позивач вважає незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. Крім того зазначає, що відповідачем під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення не було залучено свідків, у постанові не зазначено місце зупинки транспортного засобу, відсутні докази вчинення даного адміністративного правопорушення, фото та відеофіксація не проводилася, під час розгляду справи не надано можливості скористатися юридичною допомогою. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву та доказів на спростування позовних вимог не надав.

Згідно з ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

28.02.2019 на 320 км автодороги Київ-Одеса інспектором ГРПП з ОБЛТ СП ГУНП в Одеській області Лисенком А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №450508 від 28.02.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення 28.02.2019 о 00.50 год. на 320 км автодороги Київ-Одеса ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у якого лобове скло мало пошкодження (тріщина) в місці роботи склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649-2010 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено. Вважає, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та пояснень, не відображає дійсних обставин справи, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до положень ст.ст.23, 35 Закону України від 02.02.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» підставою для зупинення і проведення поліцейськими підрозділів Національної поліції України перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації є наявність видимих або звукових ознак, що свідчать про технічну несправність колісних транспортних засобів в процесі його експлуатації на автомобільній дорозі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідач, встановивши факт порушення позивачем вимог п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, а саме, що транспортний засіб позивача на лобовому склі мав тріщини в місці роботи склоочисників, дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Диспозиція ч.1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, вказаною нормою права передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом, що має, зокрема, інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч.1 ст.23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч.2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Відповідно до п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 №630, на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю); якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів; у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Положеннями п.31.4 Правил дорожнього руху визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.

Однак, у вказаному переліку відсутня така технічна несправність, як тріщина на лобовому склі транспортного засобу в зоні роботи склоочисників, тобто, Правилами дорожнього руху України не заборонено експлуатацію транспортних засобів з такою несправністю.

Таким чином, наявність тріщин на лобовому склі в місці роботи склоочисників транспортного засобу згідно з положеннями Правил дорожнього руху не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен шляхом надання належних та допустимих доказів довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.121, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №450508 від 28 лютого 2019 року, винесену інспектором ГРПП СП ГУНП в Одеській області Лисенком Анатолієм Вікторовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор ГРПП з ОБЛТ СП ГУНП в Одеській області Лисенко Анатолій Вікторович, місцезнаходження: вул.Академіка Корольова,5, м.Одеса, 65000, ідентифікаційний код юридичної особи Головного управління Національної поліції в Одеській областів Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108740.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко