Справа № 360/1825/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1825/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, в якій позивач просить:

визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги з 21.01.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення ашитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" від 01 жовтня 2014 року №505 - протиправною;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу з 21.01.2019, відповідно до постанови Кабінету міністрів України "Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розтащовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житловокомунальних послуг" від 01 жовтня 2014 року №505 та здійснити виплату грошової допомоги з 21.01.2019 по 20.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 11.10.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_1 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змушені були покинути своє місце проживання у м.Ровеньки та стати на облік як внутрішньо переміщені особи. З січня 2018 року вони перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області.

12 січня 2019 року позивач звернулася до управління соціального захисту населення з заявою на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

12 лютого 2019 року відбулося засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, на якій було розглянуто заяву та прийнято рішення про призначення соціальних виплат членам сім`ї: ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років) та ОСОБА_4 (дитина до 18 років) з 21.01.2019 по 20.07.2019.

Так, відповідно до довідки УСЗН Кремінської РДА від 15.04.2019 у січні 2019 року, з невідомих позивачу причин на її 3 дітей виплатили 2806,46 грн, з лютого по квітень 2019 року виплачено по 3000 тис. грн, тобто лише на дітей позивача.

Листом Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 28.03.2019 №28-1/1041 зазначено, що згідно з чинним законодавством права на виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивач не має, оскільки старші діти вже навчаються в Новоастраханській ЗОШ І-ІІІ ступенів, а молодший син ОСОБА_4 , відвідує дошкільну групу денного перебування, тобто, начебто вона не здійснює постійного догляду за 3 дітьми.

З такими твердженнями відповідача позивач не згодна. Зазначає, що вона є матір`ю 3 дітей до 16 років, здійснює повний догляд за дітьми, виховує своїх дітей та повністю забезпечує всім необхідним, тому на її думку відмова відповідача є абсурдною та необгрунтованою, а посилання відповідача такими, що суперечать змісту Порядку № 505.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.05.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.

19 січня 2018 року громадянка ОСОБА_1 вперше звернулася до управління соціального захисту населення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

Вищезазначена допомога була призначена сім`ї ОСОБА_1 (працездатна особа, яка не працює), включаючи саму заявницю, а також ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років), ОСОБА_4 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 : з 19.01.2018 по 19.01.2018 - 2400,00 грн, з 20.01.2018 по 18.03.2018 - 3442,00 грн, з 19.03.2018 по 18.05.2018 - 3221,00 грн, з 19.05.2018 по 18.07.2018 - 3000,00 грн.

19 липня 2018 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до управління соціального захисту населення із заявою на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на наступний строк.

Вищезазначена допомога була призначена сім`ї ОСОБА_1 , а саме, ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років), ОСОБА_4 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 : з 19.07.2018 по 18.01.2019 - 3000,00 грн.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 втретє звернулась до управління соціального захисту населення із заявою на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на наступний строк.

Вищезазначена допомога була призначена членам сім`ї ОСОБА_1 , а саме, ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років), ОСОБА_4 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 : з 21.01.2019 по 20.07.2019 - 3000,00 грн.

Пунктом 7 Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житловокомунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 визначено, що, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягай 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідач зазначає, що у вищевказаному пункті міститься повний перелік виключень, за наявності яких внутрішньо переміщеним особам працездатного віку, які не працюють, виплачується допомога. Тобто у разі, коли внутрішньо переміщена особа працездатного віку з об`єктивних, незалежних від неї причин не може працювати, вона має право на отримання щомісячної грошової допомоги. Але у громадянки ОСОБА_1 двоє старших дітей відвідують школу, а молодша дитина - дошкільну групу денного перебування НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ». Отже, на думку відповідача, обєктивні причини не працювати позивачу на даний час відсутні. Тому Управління не вбачає достатніх правових підстав для призначення позивачу щомісячної грошової допомоги на проживання.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Згідно з ч.3 ст.194 КАС України вбачається, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення статті 194 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, і.н. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с.10-12).

ОСОБА_1 має трьої дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17-19,21).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.10.2018 №, позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області та фактичним місцем проживання є: АДРЕСА_4 (а.с.13).

Діти позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , також перебуваєють на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, як внутрішньо переміщені особи, відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.10.2018 (а.с.14-16).

21 січня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання (а.с.41,42).

Протоколом засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО №129 від 12.02.2019 вирішено призначити соціальні виплати згідно постанови КМУ від 08.06.2016 №365 (а.с.38).

Рішенням відповідача від 14 лютого 2019 року №670 щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання призначена дітям позивача та зазначено, що позивач не здійснює догляду за дітьми, є працездатною та не працює, через що допомогу позивачу призначено не було (а.с.37).

Отже, допомога була призначена членам сім`ї ОСОБА_1 , а саме, ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років), ОСОБА_4 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 : з 21.01.2019 по 20.07.2019 - 3000,00 грн.

З довідок директора навчально - виховного комплексу «Новоастраханська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» вбачається, що ОСОБА_2 навчається у 8 классі, ОСОБА_3 - у 1 класі вказаної школи, а ОСОБА_4 відвідує дошкільну групу денного перебування (а.с.50,51).

Отже як вбачається з обгрунтувань, наведених у відзиві на позовну заяву, позивачу відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з підстав того, що двоє старших дітей позивача відвідують школу, а молодша дитина - дошкільну групу денного перебування НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ».

Спірним питанням при розгляді даної справи є правомірність відмови відповідача у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання позивачу з підстав того, що діти позивача відвідують НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ».

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Кабінетом Міністрів України 01.10.2014 прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Відповідно до абзаців другого, четвертого пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з абзацом першим пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Аналізуючи зазначену норму Порядку №505, суд зазначає, що пунктом сьомим виділено окрему категорію осіб, яким виплата допомоги на наступний період припиняється, а саме це особи працездатного віку, яким було призначено виплату грошової допомоги, але які протягом періоду її виплати не працевлаштувались.

Також пунктом 7 Порядку №505 виділено виключні категорії осіб працездатного віку, на яких не поширюється умова щодо обов`язкового працевлаштування для призначення грошової допомоги на наступний період, а саме це:

- громадяни, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку;

- громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку;

- громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними;

- громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку;

- фізичні особи, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання.

В даному випадку позивач відноситься до категорії громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними, оскільки матеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей віком до 16 років і доглядає за ними.

Тому, на позивача не поширюється вимоги пункту 7 Порядку №505 щодо обов`язкового працевлаштування для призначення грошової допомоги на наступний період.

Відповідач в обґрунтування відмови ОСОБА_1 в призначенні адресної допомоги зазначив, що згідно наданих документів старші діти позивача вже навчаються в школі, а молодший син відвідує дошкільну групу денного перебування, а тому постійного догляду за трьома дітьми не здійснює.

Суд вважає такі доводи відповідача не прийнятними з огляду на таке.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частин першої-третьої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Отже, держава зобов`язана вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у вихованні дітей, в тому числі у разі набуття такого права надавати належний соціальний захист.

Позивач є одинокою матір`ю, та крім того внутрішньо переміщеною особою, яка виховує трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, та має право на отримання адресної щомісячної допомоги.

Тобто, в даному випадку відповідачем невірно та на власний розсуд тлумачаться норми законодавства щодо отримання внутрішньо переміщеними особами щомісячної адресної допомоги, а тому суд вважає, що в даному випадку мало місце свавільне втручання відповідача у право позивача на отримання належним чином встановленої соціальної допомоги.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження факту припинення догляду за трьома дітьми ОСОБА_1 , зокрема, припинення батьківських прав, перебування дітей або одного з дітей у навчальних закладах на цілодобовій основі (школи-інтернат, тощо), які б могли свідчити про припинення догляду позивачем за трьома дітьми, відповідачем не надано.

В свою чергу суд зазначає, що навчання дітей позивача в Новоастраханській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів не здійснюється на цілодобовій основі, а тому твердження відповідача про те, що позивач не здійснює догляду за дітьми є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 25 рішення).

Таким чином, втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді щомісячної адресної допомоги, суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Окрім того, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20.05.2019 №5518/0/112-19/203, на звернення позивача до уповноваженого Президента України з прав дитини Кулеби М.М. , зазначено, що відповідно до п.7 Порядку №505, управління неправомірно визначило розмір адресної допомоги ВПО, оскільки цей пункт не застосовується для сімей, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними (а.с.124-127).

Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року відстрочено сплату судового збору позивачу до ухвалення рішення у справі (а.с.1,2).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги з 21.01.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (ідентифікаційний код: 03196937, місцезнаходження: 92900, Луганська обл., Кремінський район, місто Кремінна, вулиця Побєди, будинок 1 А) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", за заявою від 21 січня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (ідентифікаційний код: 03196937, місцезнаходження: 92900, Луганська обл., Кремінський район, місто Кремінна, вулиця Побєди, будинок 1 А) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян