Справа № 2340/4023/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4023/18 Суддя першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

при секретарі Мідянці А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулось з позовом до ОСОБА_1 у якому просило стягнути з відповідача податковий борг у сумі 181 326 грн 97 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано ті обставини, що ОСОБА_1 оскаржується в касаційному порядку рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року по справі № 823/382/18 та не зупинено провадження по справі до моменту прийняття Верховним Судом рішення у справі № 823/382/18. Відповідно, ОСОБА_1 зазначає, що судом прийнято до уваги податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 року № , № , № , які на її переконання, не можуть бути доказами по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилаючись на необґрунтованість та безпідставність вимог апеляційної скарги просить відмовити у задоволенні її вимог та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Позивач зазначає, сума податкового боргу обґрунтована податковими повідомленнями-рішеннями, які хоч і були предметом судового оскарження, однак відповідно до рішення апеляційного суду є законними і обґрунтованими. При цьому, позивач вказує, що касаційне оскарження судового рішення не є підставою для зупинення провадження у справі, оскільки ч. 2 ст. 255 КАС України передбачає, що в даному випадку рішення суду набрало законної сили після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданого письмового відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції 10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець. 27 березня 2017 року припинено підприємницьку діяльність відповідача за власним рішенням.

Відповідно до відомостей податкової звітності за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 167 914 грн 92 коп., який виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 року № 3 у сумі 167 404 грн 92 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 № у сумі 510 грн.

Також за відповідачем обліковується податковий борг з військового збору у сумі 13 412 грн 05 коп., який виник на підставі:

- податкової декларації про майновий стан і доходи від 20 лютого 2017 року № у сумі 46 грн 03 коп., враховуючи переплату станом на 31 грудня 2016 року у сумі 1 грн 23 коп., сума непогашеної заборгованості відповідача за вказаною декларацією становить 44 грн 80 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2017 року № у сумі 13 367 грн 25 коп.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510 грн 00 коп., № , яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та пеню на суму 15 371 грн 72 коп. та № яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та пеню на суму 167404 грн 92 коп. винесені усупереч вимог Податкового кодексу України, відповідач звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/382/18 від 10 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/382/18 від 10 травня 2018 року набрало законної сили 26 липня 2018 року.

Загальна сума узгодженої податкової заборгованості відповідача становить 181 326 грн 97 коп.

У зв`язку із несплатою відповідачем у визначений законом строк узгодженої податкової заборгованості, Головним управлінням ДФС у Черкаській області у відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України сформовано та направлено боржникові податкову вимогу від 15 січня 2018 року № 767-17 на суму 181 326 грн 97 коп.

Однак, вказані дії не призвели до погашення відповідачем суми заборгованості.

Вказані вище обставини обумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг у розмірі 181 326 грн 97 коп. є узгодженою сумою грошових зобов`язань які повинні бути сплачені платником податків.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Податкового кодексу України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Доказів сплати ОСОБА_1 визначеної суми податкового зобов`язання у встановленому порядку до суду не надано, тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 15 січня 2018 року №767-17 на суму 181 326 грн 97 коп., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20).

Станом на час розгляду справи доказів оскарження зазначеної податкової вимоги до суду не надано.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу, у матеріалах справи відсутні, що є підставою для його стягнення у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено підстави виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи скаржника про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом касаційної скарги по справі № 823/382/18 та ненадання, на її думку, судом першої інстанції правової оцінки вказаним обставинам, є безпідставними та необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/382/18 від 10 травня 2018 року набрало законної сили 26 липня 2018 року. Відповідно, в силу вимог ч. 1 ст. 370 КАС України є обов`язковим для виконання. В свою чергу оскарження такого рішення в касаційному порядку у відповідності до вимог ст. 236 КАС України не є підставою для зупинення провадження у справі.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 18 червня 2019 року.