Справа № 320/1379/19
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 травня 2019 року м. Київ Справа № 320/1379/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1
до проПетропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області визнання бездіяльності протиправною, стягнення матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у ненаданні позивачу вмотивованої відповіді про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 12000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду з даним позовом, не зазначених позивачем у позовній заяві; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 2 частини п`ятої та частини шостої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням наведених в ухвалі висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу; власного письмового підтвердження ОСОБА_1 про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

26.04.2019 до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2019.

Вирішуючи питання щодо приведення представником позивача позовної заяви у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 27.03.2019 вказав, що позов подано позивачем після закінчення строків, встановлених законом.

Так, предметом даного адміністративного позову є бездіяльність Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської область, що виявилась у ненаданні позивачу у строк, визначений чинним законодавством, вмотивованої відповіді на його заяву від 11.01.2017 № 3-30. Судом встановлено, що про наявність вказаної бездіяльності позивач дізнався у травні 2017 року.

Водночас з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 22.03.2019, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, більше ніж на рік.

За наведених обставин суд наголосив, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем, зокрема, шляхом подання до суду доказів поважності причин пропуску такого строку, не вказаних позивачем у позовній заяві.

При цьому суд звернув увагу позивача на те, що строк звернення до суду, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, обраховується з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а відтак його доводи стосовно обрахування вказаного строку з 30.08.2018 - дати закриття Київським окружним адміністративним судом провадження в адміністративній справі № 758/13712/17 - є необґрунтованими та такими, що не приймаються судом до уваги.

Суд також зазначив, що посилання позивача на неможливість звернення до суду з даним позовом у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року внаслідок відсутності у нього юридичної освіти та необхідного матеріального забезпечення для звернення до адвоката з метою отримання відповідної юридичної консультації не приймаються судом до уваги, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджали йому вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Крім того, суд наголосив, що відсутність у позивача необхідного матеріального забезпечення жодним чином не обмежувало його право на звернення до Вишневського місцевого центру з надання вторинної правової допомоги одразу після закриття Київським окружним адміністративним судом провадження в адміністративній справі № 758/13712/17 (ухвала Київського окружного адміністративного суду від 30.08.2018).

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Як вбачається зі змісту поданої представником позивача заяви, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом він знову посилається на: неоднозначну судову практику щодо розгляду даної категорії справ, внаслідок чого позивач був змушений неодноразово звертатись до суду з аналогічним позовом; відсутність у позивача юридичної освіти; скрутне матеріальне становище позивача, у зв`язку з чим він не міг звернутись до адвоката задля отримання відповідної юридичної консультації у більш стислі терміни.

Крім того, представник позивача стверджує, що у період з вересня 2018 по лютий 2019 року позивач був позбавлений можливості звернутися до суду з даним позовом у зв`язку з перебуванням на лікарняному та у відпустці по догляду за дитиною, яка постійно хворіє. На підтвердження цих обставин представником позивача подано суду ряд документів, серед яких, зокрема: копія наказу від 11.12.2018 № 18345-095-в про надання позивачу відпустки у період з 26.12.2018 по 31.12.2018; копія наказу від 11.01.2019 № 19011-024-в про надання позивачу відпустки у період з 14.01.2019 по 27.01.2019; копія довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва від 18.04.2019, яка підтверджує факт перебування дитини позивача на стаціонарному лікуванні у період з 05.01.2019 по 15.01.2019; копія листка непрацездатності серії АДХ № 040213, виданого 27.02.2019, який свідчить про перебування позивача на лікарняному у період з 27.02.2019 по 04.03.2019.

Разом з тим, наведені вище документи свідчать про тимчасову непрацездатність позивача та підтверджують факт перебування його у відпустці протягом певного періоду, а саме: у період з 26.12.2018 по 31.12.2018, з 14.01.2019 по 27.01.2019 та з 27.02.2019 по 04.03.2019. При цьому рекомендований позивачу режим лікування та перебування його у відпустці жодним чином не обмежували його право на звернення до суду шляхом надсилання позовної заяви засобами поштового зв`язку.

Так, в постанові від 14.03.2018 в адміністративній справі № 820/4922/17 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що такі життєві обставини як тимчасова непрацездатність позивача жодним чином не обмежують його право на використання засобів поштового зв`язку з метою дотримання строків звернення до суду.

Відтак твердження представника позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду пропущено позивачем з поважним причин, суд вважає необґрунтованими.

При цьому суд також враховує, що інших письмових пояснень з приводу відсутності у позивача можливості звернутись до суду за захистом порушеного права, починаючи з вересня 2018 року по лютий 2019 року, за виключенням наведених вище періодів, представником позивача не наведено, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин не приєднано.

Суд наголошує, що інститут строків в адміністративному процесі покликаний дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин та сприяти досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги ту обставину, що представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення матеріальної шкоди повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати (видати) позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.