Справа № 400/2862/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2862/18

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 11.03.2019 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі Центральне ОУПФ) про:

- визнання протиправними дій щодо розрахунку матеріальної допомоги, як складової для визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" №889 та Постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 "Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", із заробітної плати зазначеної у довідках, виданих Державною судовою адміністрацією Миколаївської області від 31 серпня 2016 року №7/1-1323/17 та №7/1-1324/17, для використання при здійсненні розрахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року;

- зобов'язання здійснити розрахунок та в подальшому виплачувати пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" №889 та Постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 "Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" з урахуванням суми матеріальної допомоги до відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 1 545,54 грн., як складової для визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії, згідно поданих довідок про заробітну плату.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що відповідачем невірно обчислено розмір її пенсії, а саме враховано матеріальну допомогу як складову, новий розрахунок не відповідає порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 "Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що матеріальна допомога на оздоровлення вираховувалась відповідно до п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, якій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14 вересня 2016 року.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Центрального ОУПФ (пр. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753) відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідач безпідставно поділив отриману нею матеріальну допомогу на 12 місяців, а потім знову поділив на 13 місяців, тобто фактично на 25 місяців, що суперечить Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, якій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14 вересня 2016 року

У відзиві Центрального ОУПФ на апеляційну скаргу вказується, що дії відповідача в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства, тому вимоги апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1, з 04 вересня 2017 року перебуває на обліку в Центральному ОУПФ та їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889 в сумі 4 424,87 грн.

25 червня 2018 року позивач звернулась до управління із заявою щодо роз'яснення, з яких підстав їй зменшили розмір пенсії та проханням надати деталізований розрахунок суми пенсії.

04 липня 2018 року листом відповідача надано відповідь, з якої вбачається, що сума пенсії розрахована відповідно до Закону України "Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України №622 на підставі довідок про складові заробітної плати.

Матеріальна допомога за 2016 рік з 01 травня 2016 року по 01 грудня 2016 року (10 509,89 / 12) х 8) = 7 006,59 грн.

Матеріальна допомога з 01 січня 2017 року по 01 вересня 2017 року склала (8 036,40 / 12) х 8) = 5 357,60 грн. Потім суми матеріальної допомоги за 2016 та 2017 рік склали 12 364,19/16 = 772,76 грн. Не погодившись з таким розрахунком позивач звернулась до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно врахував у 2016 році 8 місяців: з травня по грудень, та у 2017 році 8 місяців: з січня по серпень, для обрахунку суми матеріальної допомоги для визначення суми пенсії, тому відповідач правомірно спочатку поділив суму матеріальної допомоги отриманої позивачем у відповідному році на 12 місяців, а потім помножив на суму місяців (8 місяців), які враховуються для обчислення пенсії.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889, п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14 вересня 2016 року "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889, що набув чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим законом обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14 вересня 2016 року "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі Постанова №622) зазначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в п.2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01 травня 2016 року на кількість таких місяців,

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України "Про державну службу" №889 державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Порядок надання та розмір такої допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань" №500 від 08 серпня 2016 року державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви.

Судова колегія не приймає довід апелянта про те, що відповідачем невірно зроблено розрахунки розміру матеріальної допомоги для призначення пенсії, виходячи з наступного.

Матеріальна допомога сплачується раз на рік, тому розрахунковим періодом буде 12 місяців. З цих 12 місяців враховується та частина місяців, яка відповідає кількості місяців в розрахунковому періоді - в році, які враховуються для обчислення пенсії.

Зі змісту п.4 Порядку №622 вбачається, що у разі коли в осіб, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01 травня 2016 року на кількість таких місяців.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Постанови №622 розрахунковий період для визначення заробітку, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 складає 16 місяців, тобто період з 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889) по 01 вересня 2017 року (дата звільнення позивача з державної служби).

Центральним ОУПФ здійснено наступний розрахунок розміру матеріальної допомоги для призначення пенсії:

Матеріальна допомога за 2016 рік - (10 509,89/12 x 8) = 7 006,59 грн.

Матеріальна допомога за 2017 рік - (8 036,40/12 x 8) = 5 357,60 грн.

Матеріальна допомога (за весь період роботи позивача): 7 006,59 грн. + 5 357,60 грн. = 12 364,19 грн. / 16 = 772,76 грн.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки у ОСОБА_1 наявні 16 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією, тому розмір матеріальної допомоги для призначення пенсії правомірно розраховувався шляхом ділення на 16.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволені позову.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук'янчук О.В. Ступакова І.Г.