Справа № 140/1946/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1946/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи «Луцький слідчий ізолятор» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до державної установи «Луцький слідчий ізолятор» про визнання бездіяльності протиправною, що полягає у невиплаті грошової компенсації за належні йому до видачі предмети речового майна у розмірі 16416,21 грн. та зобов`язання виплатити вказану грошову компенсацію; стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.12.2019 року по 20.06.2019 року у сумі 56689,36 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та місить такі недоліки.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу,її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за належні йому до видачі предмети речового майна в сумі 16416,21 грн., яка визначена довідкою №30 від 29.12.2018 року про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна. Із зазначеної довідки вбачається, що позивач ознайомлений з її змістом 29.12.2018 року. Наведене свідчить, що початок перебігу строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом почався з 30.12.2018 року.

Разом з тим, позов поданий до суду позивачем лише 20.06.2019, тобто із пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що про розмір належної до виплати грошової компенсації за речове майно йому стало відомо лише після отримання 30.05.2019 року відповідної довідки на адвокатський запит, оскільки, як вбачається з довідки №30 від 29.12.2018 року, остання містить підпис позивача про її отримання.

Крім того, позивачем в позовній заяві зроблено посилання на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.05.2018 року в справі №808/858/16, у якій зроблено висновок про те, що грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є частиною заробітної плати, а отже звернення до суду з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком, відтак, позивач зробив висновок, що звернення до суду із позовною заявою про стягнення невиплаченої грошової компенсації за неотримане речове майно, яка, аналогічно є одним із видів компенсаційних виплат та структурною частиною заробітної плати при розрахунку у день звільнення, не може обмежуватися строками, передбаченими положеннями статті 122 КАС України.

Разом з тим, суд не погоджується з таким твердженням і вважає помилковим ототожнення позивачем компенсації за невикористані дні відпустки з компенсацією за неотримане речове майно, оскільки перша дійсно є компенсаційною виплатою та складовою частиною заробітної плати, в той час як компенсація за речове майно не є складовою заробітної плати, а отже на позовну вимогу щодо її стягнення не поширюється норма абзацу 2 статті 233 КЗпП України, відповідно застосовується місячний термін на звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску не додано.

Згідно із частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, таким чином позовна заява повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 768,40 грн.

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору. При цьому, позивач згідно із статтею 5 Закону № 3674-VI не звільнений від його сплати.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та надання доказів поважності причин його пропуску, а також сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. та подати до суду оригінал платіжного документу.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи «Луцький слідчий ізолятор» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко