Справа № 520/8742/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р.Справа № 520/8742/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України (Східний територіальний юридичний відділ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Рубан В.В.) від 02.01.2019 року (повний текст рішення складений 02.01.2019 р.) по справі № 520/8742/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив суд: визнати неправомірною повторну відмову Міністерства оборони України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності 2 групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на день встановлення інвалідності 13.01.16 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.08.2018 року відповідач повторно відмовив у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без врахування висновків, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року та постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 року, чим порушив права позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 520/8742/18 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано оформлену протоколом від 17.08.2018 р. № 85 п. 15 відмову Міністерства оборони України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності 2 групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на день встановлення інвалідності 13.01.16 р.

Відповідач, Міністерство оборони України, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та зазначає, що на час первинного встановлення інвалідності в 2002 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, та зміна групи інвалідності у позивача відбулася понад дворічний термін, що згідно з ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013р., не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності. Крім того, позивач 04.02.2002 р. скористався правом на одержання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням у зв`язку з втратою 50% працездатності в сумі 2300 грн., що підтверджено довідкою Національної страхової компанії «Оранда» від 31.03.2016 р. №180/1, а тому вважає неможливим визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 520/8742/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 01 березня 1980 року по 18 квітня 1982 року ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Збройних Сил СРСР, Демократичній Республіці Афганістан, де отримав поранення, та був звільнений з цієї служби 25 листопада 2000 року. З 03 серпня 2014 року по 09 жовтня 2015 року проходив службу у лавах Збройних Сил України.

Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК серії ХАР № 059303 від 01 листопада 2002 року - внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивачу вперше з 01 листопада 2002 року встановлена ІІІ група інвалідності, яка підтверджувалась 29 жовтня 2003 року, 09 листопада 2005 року, 21 листопада 2007 року, 25 листопада 2009 року, 07 грудня 2011 року.

Постановою госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_1 , оформленої Свідоцтвом про хворобу № 850 від 02 жовтня 2014 року, визначено ступінь придатності до військової служби, служби за військовою спеціальністю як непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, встановлено причинно-наслідковий зв`язок хвороби із проходженням військової служби із зазначенням Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби .

З серпня 2014 р. позивач призваний по мобілізації. Згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 30.07.2015 р. № 4/5501-1 підчас несення бойового чергування у ОСОБА_1 стався серцевий напад, що в подальшому діагностовано: гострий інфаркт міокарда. Відповідно до висновку ВЛК та свідоцтва про хворобу від 02.10.2014 р. захворювання позивача визнано пов`язаним з проходженням військової служби та встановлена 2 група інвалідності.

Відповідно до виписки із акту огляду у МСЕК серії 12ААА № 106557 від 13 січня 2016 року - внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивачу безстроково встановлена ІІ група інвалідності.

13 січня 2016 року позивачу встановлено статус інваліда війни.

30 червня 2016 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням IІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Рішенням відповідача, оформленим Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19 серпня 2016 року № 69 (п. 28), позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що інвалідність йому встановлена до набуття чинності Законом України від 04 серпня 2006 року № 3597-IV Про загальний військовий обов`язок і військову службу, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано оформлену п.28 протоколу №69 від 19.08.2016р. відмову Міністерства оборони України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У решті вимог позов - залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 змінено з підстав та мотивів задоволення вимог.

17.07.2018 р. за заявою ОСОБА_1 . Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою у виконавчому провадженні № 56786360 було відкрито виконавче провадження та зобов`язано Міністерство оборони України протягом 10 днів виконати рішення суду.

17.08.2018 року Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних прийняла рішення. оформлене протоколом № 85 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що на час первинного встановлення інвалідності в 2002 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач 04.02.2002 р. скористався правом на одержання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням у зв`язку з втратою 50% працездатності в сумі 2300 грн., що підтверджено довідкою Національної страхової компанії «Оранта» від 31.03.2016 р. № 180/1. Крім того, зміна групи інвалідності у позивача відбулася понад дворічний термін, що згідно з ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013р., не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

Не погоджуючись з відмовою Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся із позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно пп. 2 п. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Положеннями пункту "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Пунктом 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту Порядок №975).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності та часу звільнення.

Тобто, застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 278/307/17.

Щодо посилання Міністерства оборони України в апеляційній скарзі на те, що позивачу встановлено 2-гу групу інвалідності понад дворічний термін після з дати встановлення 3-ї групи інвалідності, колегія суддів зазначає, що лише відповідно до Закону №1774-VIII від 06.12.2016 року ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ була доповнена абзацом 2 частини 4 відповідно до якого у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Натомість позивачу друга група інвалідності була встановлена 13.01.2016 року, тобто до набрання чинності зазначеною нормою.

Стосовно доводу апеляційної скарги, що позивач 04.02.2002 р. скористався правом на одержання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням у зв`язку з втратою 50% працездатності в сумі 2300 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. б п. 6 Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. N 488, НАСК ОРАНТА виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Таким чином, законодавець визначив однакові умови для виплати військовослужбовцям як страхових сум, так і одноразової грошової допомоги.

Системно аналізуючи положення зазначених редакцій статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зміст постанови Кабінету Міністрів України № 975, колегія суддів дійшла висновку про те, що обов`язкове особисте державне страхування та одноразова грошова допомога є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Законодавець не ставить виплату одноразової грошової допомоги у залежність від факт отримання страхових виплат за обов`язковим особистим державним страхуванням.

Факт встановлення військовослужбовцю групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, ніж отримана раніше страхова сума, може мати вплив лише на визначення розміру такої одноразової грошової допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при прийнятті відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, яка оформлена протоколом від 17.08.2018 р. № 85 п. 15, відповідач не врахував висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 року по справі № 638/3668/17.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені у справі обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Міністерство оборони України, приймаючи рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 520/8742/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України (Східний територіальний юридичний відділ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 520/8742/18 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 520/8742/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 18.06.2019 року