Справа № 808/2072/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2019 року

Київ

справа №808/2072/18

адміністративне провадження №К/9901/8359/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 (головуючий суддя - Чередниченко В.Є., судді - Суховаров А.В., Панченко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

УСТАНОВИВ:

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 11.07.2016, ухваленою у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін, позов задовольнив у повному обсязі. Повний текст рішення був складений 20.07.2018.

ДФС України 17.08.2018 оскаржила це рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 14.09.2018 залишив апеляційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - відсутності документа про сплату судового збору (у розмірі 1057,80 грн.) та встановив десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання копії цієї ухвали.

В межах встановленого судом строку ДФС України подала до суду апеляційної інстанції клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.10.2018 продовжив ДФС України строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016, на п`ять днів від дня отримання копії цієї ухвали.

В межах встановленого судом строку ДФС України вдруге подала до суду апеляційної інстанції клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.11.2018 відмовив ДФС України у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу ДФС України повернув, оскільки скаржник не виконав вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

12.12.2018 ДФС України вдруге звернулась до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. Також скаржник порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтував тим, що: рішення суду першої інстанції на адресу ДФС України не надходило; вперше ДФС України звернулась до суду із апеляційною скаргою у межах строку, визначеного законодавством, але у зв`язку з несплатою скаржником судового збору апеляційну скаргу було повернуто.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.01.2019 залишив апеляційну скаргу без руху на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки причини, вказані ДФС України у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, з огляду на те, що: в матеріалах справи наявна розписка представника скаржника про те, що копію повного тексту рішення суду першої інстанції він отримав наручно 22.08.2018; дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів не можуть бути визнані поважними підставами пропуску строку на апеляційне оскарження. Для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших поважних підстав для поновлення такого строку суд встановив апелянту десяденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №596 ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 була вручена уповноваженому представнику ДФС України 22.01.2019.

13.02.2019 ДФС України надіслала до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку подання апеляційної скарги, яку обґрунтувала тим, що судовий збір за подання апеляційної скарги податковим органом було сплачено 25.10.2018, тобто до прийняття Третім апеляційним адміністративним судом ухвали від 07.11.2018 про повернення апеляційної скарги.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.02.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДФС України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2018 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки заява про поновлення строку на апеляційної оскарження була подана ДФС України поза межами строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме після 02.02.2019, з огляду на що суд не може надати будь-яку правову оцінку цій заяві.

ДФС України подала до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи невідповідність ухваленого у справі судового рішення суду апеляційної інстанції нормам матеріального та процесуального права, ДФС України посилається на те, що суд апеляційної не врахував фінансового становища податкового органу, наслідком чого стало повторне звернення до суду із апеляційною скаргою з порушенням строку. При цьому відповідач зазначає, що діяв сумлінно, звернувшись до суду із апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції вперше у строк, встановлений законом, а відсутність фінансування на сплату судового збору не є його виною. Також вважає, що застосування процесуальних обмежень апеляційним судом не є об`єктивним та виправданим, а тому має місце порушення статті 129 Конституції України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 13.05.2019 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ДФС України та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

ОСОБА_1 не скористалась своїм процесуальним правом на поданні відзиву на касаційну скаргу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 03.06.2019 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 04.06.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин другої, третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відкриття апеляційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 цього Кодексу та строками її подання.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що ДФС України не було подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку у визначений судом строк, а саме - до 01.02.2019 включно, у причини, зазначені скаржником у клопотанні, доданому до апеляційної скарги були визнані неповажними згідно ухвали суду від 17.01.2019, Третій апеляційний адміністративний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, діяв відповідно до норм закону.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

В.В. Хохуляк