Справа № 280/2420/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
24 червня 2019 року Справа № 280/2420/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частина НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання дій протиправними та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частина НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно у розмірі 5 821,37 грн.

2) стягнути з відповідача недоплачену грошову компенсацію за не отримане речове майно, яке не було видане під час проходження військової служби, у розмірі 5 821,37 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та має військове звання майора. 12.07.2018 позивача звільнено зі служби за станом здоров`я, а 24.07.2018 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 . Позивачу видано довідку про вартість речового майна, що належить видачі при звільненні, де, серед іншого, зазначена сума грошової компенсації за 47 предметів у розмірі 29 853,15 грн. У зв`язку з тим, що позивачу не було виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ВЧ НОМЕР_2 про стягнення грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 29 853,15 грн. Рішенням суду у справі №280/4571/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про стягнення грошової компенсації - задоволено, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати заборгованості за неотримане речове майно та зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 здійснити позивачу виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 29 853,15 грн. Позивачу виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в сумі 24 031,78. Однак йому недоплачена сума 5 821,37 грн. Як стало відомо позивачу, недоплата складає суму податку, яку з нього утримали при виплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. На думку позивача, дії відповідача щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане майно у розмірі 5 821,37 є протиправними, просить стягнути з відповідача недоплачену грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Ухвалою суду від 27.05.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Від представника відповідача 12.06.2019 надійшов відзив на позовну заяву (вх.24107), в якому з посиланням на норми Податкового кодексу України, вказує, що дохід, виплачений податковим агентом особам, звільненим з військової служби, у вигляді грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . Наказом командувача Національної гвардії України від 12.07.2018 №97 позивача звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України, відповідно до підпункту «б» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) (а.с.10)

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі №280/4571/18, яке набрало законної сили 30.12.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про стягнення грошової компенсації задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати заборгованості за неотримане речове майно майору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно». Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, майору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, відповідно до довідки №28 ВЧ НОМЕР_2 про вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас майору ОСОБА_1 , а саме в розмірі 29853,15 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні 15 копійок) (а.с.26-30).

Як вбачається з позовної заяви позивачу виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно у розмірі 24031,78 грн. При цьому судовим рішенням відповідача зобов`язано здійснити виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі 29853,15 грн.

Вказана різниця зумовлена тим, що при виплаті позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно сума компенсації оподаткована податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Наведене підтверджується довідкою про виплату компенсації вартості за недоотримане речове майно, де у графі належить до виплати зазначено 29853,15; у графі утримання: податок на доходи фізичних осіб 5373,57, військовий збір 447,80; у графі разом до виплати 24031,78 грн. (а.с.9).

Не погодившись зі здійсненим оподаткуванням суми компенсації вартості за неотримане речове майно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом, під час аналізу дій та рішень відповідача у спірних правовідносинах встановлено, що вони вчинені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі №280/4571/18, яке набрало законної сили 30.12.2018, і яким зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 здійснити виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 29 853,15 грн.

Властивістю будь-якого юридичного процесу є стадійність, тобто структурно обумовлена послідовність процесуальних дій. Проходження справи в адміністративному суді теж має стадійний характер.

Зокрема, можна виділити наступні стадії адміністративного судочинства:

1) звернення з адміністративним позовом і відкриття провадження в адміністративній справі;

2) підготовче провадження;

3) судовий розгляд та ухвалення судового рішення;

4) перегляд судового рішення (апеляційний порядок; касаційний порядок; перегляд рішення Верховним Судом України; за нововиявленими, виключними обставинами);

5) виконання судового рішення.

Розділом IV КАС України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, у відповідності до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, набрання рішенням суду законної сили породжує певні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, судове рішення стає загальнообов`язковим, незмінним та остаточним і може бути виконане примусово.

Згідно зі статтею 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 вказаної статті).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 5 вказаної статті).

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 вказаної статті).

Також, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, наведеними нормами чинного процесуального законодавства визначено особливий процесуальний порядок оскарження дій та рішень, вчинених на виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Натомість, всупереч зазначених норм, позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій фактично оскаржує дії відповідача щодо виконання судового рішення від 28.11.2018 у справі №280/4571/18.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, а саме щодо протиправності оподаткування суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, присудженої на користь позивача рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі №280/4571/18 фактично зводяться до незгоди позивача з діями відповідача при виконанні судового рішення, в той час як оцінка діям відповідача, вчиненим на виконання судового рішення, надається судом при розгляді заяви, поданої відповідно до статті 383 КАС України.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Суд не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та обов`язковості його виконання.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та стягнення грошової компенсації не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та стягнення грошової компенсації - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

3. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України, місцезнаходження: 69013, м.Запоріжжя, вул.Військбуд, буд.123; .

Повне судове рішення складено 24.06.2019.

Суддя М.О. Семененко