Справа № 146/147/19
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

24 червня 2019 р. Справа № 146/147/19

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмому провадженні питання про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича, першого заступника начальника Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області Мартинюка Олега Федоровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича, першого заступника начальника Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області Мартинюка Олега Федоровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

При розгляді справи виникла необхідність вирішити питання про закриття провадження в частині вимог заявлених до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича , виходячи з наступного.

Предметом спору у даній частині є вимога про визнання протиправною бездіяльності начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича у зв`язку із невжиттям відповідних правових заходів по нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина та зобов`язання розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій працівників та керівництва ПП "Нива" та ПП "Садівник-А" та вжити заходи реагування в межах наданих повноважень.

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22 листопада 2017 року працівником ФГ "Садівник-А" та ФГ "Нива" з використанням власної техніки було самовільно зібрано кукурудзу на належній йому та його сину земельній ділянці в обсязі 40 тонн.

23 травня 2018 року ОСОБА_1 направив звернення до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та повідомив про вчинене кримінальне правопорушення. Листом Томашпільське відділення Могилів-Подільського відділу Національної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повідомило, що звернення ОСОБА_1 зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, однак, встановлено, що ознаки кримінального правопорушення у даному випадку відсутні.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно положень статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суд вказує, що до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Це узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За правилами частин першої - четвертої статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедуру.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора - бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як видно із позову позивач оскаржує бездіяльність начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у не реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про злочин.

У рішенні Конституційного суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001 р. зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Враховуючи вищенаведені норми слід зазначити, що органи поліції під час вчинення процесуальних дій в кримінальному провадженні, виконують не владні управлінські функції, а вчиняють процесуальні дії.

За таких обставин, спірні відносини, які виникають між позивачем та поліцією не є управлінськими, а повноваження цих органів та їх посадових осіб регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідна позиція висловлена Верховним Судом у потсанові від 13.03.2019 р. у справі № 813/1596/18.

Також, суд вказує й на те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За таких обставин, беручи до уваги, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю. При цьому, суд роз`яснює позивачу, що даний спір в частині вимог заявлених до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича підлягає вирішенню у порядку кримінальної юрисдикції загальним місцевим судом.

Керуючись ст. ст. 238, 295 КАС України

УХВАЛИВ:

провадження у справі в частині вимог заявлених до начальника Томашпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Марченка Ярослава Вікторовича щодо визнання протиправною бездіяльності у зв`язку із невжиттям відповідних правових заходів по нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина і зобов`язання розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій працівників та керівництва ПП "Нива" та ПП "Садівник-А" та вжити заходи реагування в межах наданих повноважень - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення сформовано: 24.06.2019 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна