Справа № 522/18851/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/18851/18

Головуючий в 1 інстанції: Шкамерда К.С. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 11 травня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) за позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі по тексту - Департамент ДАБІ в Одеській області, відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №576 від 08 жовтня 2018 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ в Одеській області Роспоровською Ольгою Володимирівною відносно ОСОБА_1 , за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 7 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення частини 1 статті 34 та частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в оскаржуваній постанові не зазначено, що саме стало підставою для прийняття рішення про проведення нею робіт з реконструкції належного позивачу нежитлового приміщення мансарди за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач посилався на те, що роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування належать до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

На переконання позивача, нею проводиться поточний ремонт з переплануванням, а відтак оскаржувана постанова є протиправною.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Департаментом ДАБІ в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, оскільки в ході проведення позапланової перевірки об`єкта нерухомості, що належить на праві власності позивачу, встановлено, що ОСОБА_1 самовільно виконується реконструкція нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог частини 1 статті 34 та частини 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В частині порушення процедури проведення позапланової перевірки представник відповідача зазначив, що недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 20 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі наказу від 08 вересня 2018 року №976 та направлення від 20 вересня 2018 року №829/1 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №1540 від 20 вересня 2018 року.

В акті перевірки зазначено, що Департаментом ДАБІ в Одеській області розглядався лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР від 22 серпня 2018 року №01-8/597 на підставі цього розпочато позапланову перевірку та власнику приміщення ОСОБА_1

У ході перевірки з виїздом на місце за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що відповідно до наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94452607 від 14 серпня 2017 року власником вищезазначеного приміщення являється гр. ОСОБА_1 (технічний паспорт НОМЕР_1 , ТОВ «Інжиніринг Тех. Буд»).

Станом на момент перевірки відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , за вищевказаною адресою є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення - «Житловий будинок Островського», збудований у 1870 році.

Рішенням Одеського облвиконкому №480 від 15 серпня 1985 року прийнятий під охорону держави як пам`ятник містобудування та архітектури місцевого значення. Під час виїзду на місце встановлено, що забудовниця самовільно виконує реконструкцію нежитлового приміщення, встановлено перегородки та влаштовані віконні отвори, встановлено санвузли, зроблено житлові кімнати та встановлено сходи за вищевказаною адресою.

Виходячи з викладеного, перевіряючі прийшли до висновку, що власником приміщення, тобто позивачем, самовільно виконується реконструкція нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , , чим порушено частину 1 статті 34 та частину 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

24 вересня 2018 року Департаментом ДАБІ в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийнято постанову №576 від 08.10.18 р. по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент набуття позивачем права власності на об`єкт нерухомості, виявлені в ході перевірки облаштування, а саме - перегородки та влаштовані віконні отвори, санвузли, сходи були уже облаштовані, а відтак позивач не є тим суб`єктом містобудівної діяльності, який має нести відповідальність за виконання робіт з такого облаштування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 41 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугував висновок, що у нежитловому приміщенні позивачем самовільно проводиться реконструкція, відтак для вирішення даного спору необхідним є з`ясування характеру проведених позивачем робіт та, як наслідок, необхідність отримання на виконання таких робіт дозвільного документа.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 склад та зміст проектної документації на будівництво, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна його основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо) забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності).

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 34 Закону №3038-VI).

Пунктом 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 (в редакції станом на момент проведення перевірки) передбачено, що до таких робіт відносяться роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Водночас, перевіркою встановлено, що об`єкт перевірки відноситься до класу наслідків СС3, а відтак вимоги пункту 1 вказаного вище Переліку №406 на спірні правовідносини не поширюється.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2018 року Департаментом ДАБІ в Одеській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №576 та накладено на позивача штраф в розмірі 51 000,00 грн. передбачений ч.7 ст.96 КУпАП.

Постановою №576 від 08.10.2018 року зазначено, що під час виїзду на місце було встановлено, про те що забудовниця самовільно виконує реконструкцію нежитлового приміщення, встановлено перегородки, та влаштовані оконі отвори, встановлено сан вузлі, зроблено житлові кімнати, та встановлено сходи за вищевказаною адресою.

Департаментом ДАБІ в Одеській області встановлено, що в нежиловому приміщенні проводиться реконструкція.

В свою чергу суд апеляційної інстанції зазначає, відповідно до технічного паспорту АЕ НОМЕР_2 від 19 листопада 2017 року з його технічної характеристики вбачається, що мансардне приміщення уже було облаштоване віконними отворами з установленим санвузлом, а також побудованими попереднім власником сходами та міжкімнатними перегородками. (а.с. 58)

При цьому, колегій суддів апеляційної інстанції бере до уваги, наявний в матеріалах справи лист Благодійного фонду підтримки інвалідів дитинства та дітей-сиріт м. Одеси та Одеської області від 09 квітня 2019 року підтверджується, що право власності на 43/100 частини напівпідвального приміщення та мансарди у флігілі літ. «А», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд.32 набуло Фондом у 2008 році.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 серпня 2017 року, ОСОБА_1 належить 43/100 частини напівпідвального приміщення та мансарди у флігілі літ. «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто майно, яке було набуте Фондом у 2008 році.

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Тех Буд» від 16 листопада 2018 року №18/1190 під час складання технічного паспорту від 24 листопада 2017 року на об`єкт нерухомого майна інженером з інвентаризації нерухомого майна допущено помилку, а саме - пропущено вікна та сходову клітину. Також вказано, що дане майно не належить до самочинного будівництва.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Департаментом ДАБІ в Одеській області не доведено наявність обставин встановлених ним в оскаржуваній Постанові №576 від 08.10.2018 року щодо самовільної реконструкції за адресою: АДРЕСА_1 , саме ОСОБА_1

В матеріалах справи відсутні докази такі як наприклад: фото- і кінозйомки, відеозапису, свідків, висновків експерта на підтвердження самовільної реконструкції.

Згідно оскаржуваної Постанови №576 від 08.10.2018 року позивача притягнуто до відповідальності згідно ч.7 ст.96 КУпАП

Частиною 1 статті 379 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналіз наведеної норми чинного законодавства дає підстави для висновку, що поняття самочинного будівництва визначено через сукупність основних його ознак, які в свою чергу виступають ознаками, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, а саме якщо він:

- збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- об`єкт нерухомості збудовано або будується без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

- об`єкт нерухомості збудовано з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Кожна з наведених ознак (умов) є самостійною, а відтак достатньою для визнання будівництва самочинним.

Наявними матеріалами справи спростовується наявність з боку позивача факту самочинної реконструкції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого частиною 7 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.