Справа № 521/18824/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/18824/18

Категорія:113070100 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Час і місце ухвалення: 14:37, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 28.03.2019 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 (далі - старший сержант УПП ОСОБА_2), третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області) про:

- визнання протиправним дії старшого сержанта ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу (далі - т/с) 01 листопада 2018 року о 18:27 год. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Стовпова, 15Д;

- скасування постанови старшого сержанта ОСОБА_2 серії ЕАВ №706690 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки правопорушень не вчиняв та постанову винесено на місці зупинки т/с, чим порушено його права, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Третя особа на стороні відповідача позов не визнала, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору УПП в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідно постанова серії ЕАВ №706690 про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017року №833 про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі не передбачає, що автомобільний реєстратор є приладом контролю та не відповідає вимогам у сфері технічного регулювання та стандартизації;

- факт руху вантажного автомобіля, який був знятий на відео поліцейським мав місце 01 листопада 2018 року о 18:05 год., а факт нібито мого правопорушення ПДР України був виявлений старшим сержантом ОСОБА_201 листопада 2018 року о 18:19 год., тому є безспірним той факт, що час руху знятого на відео автомобіля кардинально не збігається з часом виявленого правопорушення поліцейським ОСОБА_2 у відношенні позивача, у зв'язку з чим дане відео не є доказом вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

01 листопада 2018 року старший сержант УПП ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ №706690 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 225 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Підставою для складання даної постанови стало те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ Б14 н/з НОМЕР_1 в місті Одесі по вул. Столбова 15Д здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5.1 ПДР - Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено неправомірності дій службової особи щодо винесення відносно нього постанови серії АЕВ №706690 по справі про адміністративне правопорушення від 01 листопада 2018 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 222, ст.ст. 245 251, 252 КУпАП, п.п.1.9, 8.1, 8.5.1 ПДР, п.п.4, 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справі України від 07 листопада 2015 року.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.34.1 цих Правил.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно положень п.п.1.1. р.34 ПДР України, горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно ч.1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Частиною 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справі України від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до абз.2 п.5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ч.ч.4, 7 ст. 121, ч.ч.3, 4 ст. 122, ст.ст. 122-2, 122-4, 122-5, ч.ч.2, 3 ст. 123, ст. 124, ч.4 ст. 127, ст.ст. 127-1, 130, 139, ч.4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи 01 листопада 2018 року старшим сержантом УПП ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ №706690 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 225 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 01 листопада 2018 року о 18:27 год., позивач керуючи т/с MERCEDES-BENZ Б14 н/з НОМЕР_1 в місті Одесі по вул. Столбова 15Д здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Судова колегія зазначає, що, враховуючи приписи п.5 Інструкції, а також вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів п.2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у ст.ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні ч.1 ст. 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, відповідачем правомірно було складено постанову про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №751/6165/17.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, здійсненого за результатами дослідження доказу - відеозапису, який міститься в матеріалах справи, що позивач, керуючи т/с MERCEDES-BENZ Б14 н/з НОМЕР_1 здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки1.1, чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Довід апелянта про те, що відеозапис наданий відповідачем не є доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, судова колегія не приймає, зважаючи на наступне.

Так, з урахуванням дати та часу зафіксованих на відеозаписі, що співпадають з зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, пояснень представника відповідача та власноруч підписаної позивачем оскаржуваної постанови без будь-яких заперечень, судова колегія вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є доведеним.

Таким чином, враховуючи наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315,ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук'янчук О.В. Ступакова І.Г.