Справа № 505/261/18
Суддя: Павловська Г. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/261/18
Провадження № 2-а/505/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді: Павловської Г.В.,

при секретарі судового засідання: Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, сержанта поліції Ремовського Олексія Анатолійовича, третя особа Подільський ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, сержанта поліції Ремовського Олексія Анатолійовича, третя особа Подільський ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 29.01.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП щодо нього закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.01.2018 року, приблизно о 16 год. 45 хв. він дійсно керував транспортним засобом, автомобілем Фольксваген, д/н НОМЕР_1 по вул..Шевченка у м.Подільську Одеської області і зупинився перед пішохідним переходом, приблизно 10-12 метрів для того, щоб висадити дружину і одразу поїхав далі. Проїхавши приблизно 2-3 метри його автомобіль було зупинено працівниками поліції з тих причин, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив зупинку в межі знаку 5.35.1 «пішохідний перехід» ближче 10 метрів, чим порушив п.15.8 (г) ПДР України, у зв`язку з чим інспектором було притягнуто його до адміністративної відповідальності, складено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №993022 від 29.01.2018 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в порушення положень Інструкції «Розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки, передбачені ст.. 63 Конституції України, ст..ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Інспектор поліції відмовив йому у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою та не повідомив про причини неможливості залучення адвоката. Крім того, винесена відповідачем постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, тобто відповідачем фактично не зафіксовано порушенням ним вимог дорожнього знаку та правил зупинки, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази. Поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що зупинився за 10-12 метрів до пішохідного переходу для того щоб висадити дружину і одразу поїхав далі, отже в розумінні п. 1.10 ПДР України не припиняв руху транспортного засобу на пішохідному переході. Відповідач не залучив у якості свідка та не відібрав пояснення у його дружини, яка стала свідком вищезазначеної ситуації. Вважає, що його вина у скоєнні правопорушення не була доказана поліцейським і в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення передбаченого ст.. 122 ч.1 КУпАП. Складаючи постанову поліцейський зазначив, що він порушив п. 15.8 (г) ПДР України, проте вказаний пункт взагалі відсутній в Правилах дорожнього руху України. В пункті 15.8 ПДР України, на який посилається відповідач зазначені правила зупинки транспортних засобів на трамвайних коліях попутного напрямку, отже зазначена норма ПДР України не відповідає суті та ознакам складу правопорушення. Таким чином, твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач поліцейський СРПП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, сержант поліції Ремовський Олексій Анатолійовича повідомлений належним чином про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань від нього не надходило. Суд, керуючись ч.3 ст.205 КАС України, розглянув справу за відсутності відповідача.

Третя особа, представник Подільського ВП ГУНП в Одеській області в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши оригінал постанови, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №993022, ОСОБА_1 29.01.2018 року о 16 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом, автомобілем Фольксваген, д/н НОМЕР_1 по вул..Шевченка у м.Подільську Одеської області здійснив зупинку межі знаку 5.35.1 «пішохідний перехід», ближче 10 метрів, чим порушив п.15.8 (г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів,ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.1.10 ПДР України, визначені терміни:

Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

Відповідно до п. 15.9 (г) ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В постанові про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, що позивачем ОСОБА_1 порушено п. 15.8 (г) ПДР України, проте вказаний пункт взагалі відсутній в Правилах дорожнього руху України. В пункті 15.8 ПДР України, на який посилається відповідач зазначені правила зупинки транспортних засобів на трамвайних коліях попутного напрямку, отже вказана норма ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає суті та ознакам складу правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова була винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню,

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 250, ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, сержанта поліції Ремовського Олексія Анатолійовича, третя особа Подільський ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.01.2018 року серія АР № 993022, про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Г.В.Павловська