Справа № 1.380.2019.000647
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000647
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю представників

від позивача Свищо С.М.,

від відповідача Гасанова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про скасування наказу від 02.02.2017 року №377 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а саме, пункти 1 та 2 резолютивної частини цього наказу.

Підставами позовних вимог є те, що виходячи зі змісту оскаржуваного наказу, причиною нанесення збитків, яка встановлена розслідуванням, є незадовільне виконання позивачем його посадових обов`язків. Разом з тим, на думку позивача, розслідуванням не з`ясовано інші обставини, передбачені п.19 розділу IV Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, та які мають важливе значення при вирішенні питання про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності. За відсутності доведеного умислу в діях позивача командир військової частини згідно з п.10 розділу І Положення мав право стягнути з останнього завдану шкоду в розмірі, який не перевищує місячного грошового забезпечення. Також, позивач зазначає, що з матеріалами службового розслідування та з наказом про притягнення до матеріальної відповідальності позивач не був ознайомлений в порядку, передбаченому пунктами 22, 23 Положення. Крім цього, позивач звертає увагу на те, що у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 не проводились утримання з його грошового забезпечення, що підтверджується витяг з книги обліку грошових стягнень і нарахувань форма №35 військової частини НОМЕР_1 . Згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.07.2017 року про виключення зі списків військової частини та зняття з усіх видів забезпечення позивачу виплачена премія за особистий внесок у загальні результати служби, винагорода за участь в АТО, надбавка за виконання особливо важливих завдань та інші виплати і надбавки. Разом з цим, позивач вважає, що нема жодної вказівки на те, що його притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в розмірі понад 2 млн.грн. В грошовому атестаті позивача серія ЗУ №353243, виданому 29.07.2017 року, немає відомостей про стягнення з останнього нарахованої шкоди в сумі понад 2 млн.грн.

Відповідач у відзиві зазначає, що наприкінці жовтня 2016 року у зв`язку з переведенням ОСОБА_1 на посаду командира взводу в 1 механізований батальйон передав справи та посаду сержанту військової служби за контрактом ОСОБА_2 . Під час здачі та прийому посади командира взводу снайперів була виявлена нестача військового майна, яке рахується за взводом снайперів у зв`язку з чим командиром військової частини було призначено службове розслідування (наказ військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 12.11.2016 року за №3849) для встановлення наявності чи відсутності події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини і наслідки, осіб з вини яких трапилась подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння. Службовим розслідуванням було встановлено факт відсутності військового майна під час керування взводом снайперів лейтенантом ОСОБА_1 . Так. Згідно з довідок розрахунків, які містяться в матеріалах службового розслідування, сума завданих збитків державі в особі військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_1 складає 2035399 грн. 83коп. Також, відповідач стверджує, що під час проведення службового розслідування позивач відмовився надавати будь які пояснення, про що було складено відповідну довідку, також позивач відмовився ознайомлюватись із службовим розслідуванням та усіма доданими матеріалами до нього, про що зроблено відповідний запис в акті службового розслідування від 02.02.2017 року за №104.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2017 року за №27 (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_1 , командира 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, призначеного наказом командувача Сухупутних військ Збройних Сил України від 07.06.2017 року за №160 на посаду офіцера-інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки підрозділів навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_3 , визнано таким, що здав справи та посаду та вибув до нового місці служби смт.Старичі Яворівського району Львівської області. З 28.07.2017 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 02.08.2017 року за №147 (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухупутних військ Збройних Сил України від 07.06.2017 року за №160 на посаду офіцера-інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки підрозділів навчального центру підготовки підрозділів, з 02.08.2017 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення.

Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.02.2017 року за №377 «Про результати службового розслідування», за неналежне виконання функціональних обов`язків, пов`язаних з обліком та зберіганням озброєння та іншого військового майна, лейтенанту ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення «Сувора догана», а помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби доручено утримати з місячного грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на користь держави 2035399 грн. 83 коп.

Як убачається зі змісту наведеного наказу, в ході розслідування було встановлено, що наприкінці жовтня 2016 року командир взводу снайперів лейтенант ОСОБА_1 у зв`язку із призначенням на посаду командира взводу в 1 механізований батальйон передав справи та посаду сержанту військової служби за контрактом ОСОБА_2 . В ході прийому посади виявилась нестача військового майна, яке рахується за взводом снайперів по службам військової частини.

Не погодившись з даним наказом, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Перш за все слід звернути увагу на те, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки дізнався про порушення свого права з листа за №389 від 01.02.2019 року, а до суду звернувся 11.02.2019 року.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року за № 548-XIV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст.119 Статуту внутрішньої служби, командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Статтею 120 Даного Статут встановлено, що командир взводу (групи, башти) зобов`язаний, з поміж іншого, підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності; досконало знати й володіти всіма видами озброєння і техніки взводу (групи, башти), правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність; стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності; готувати особовий склад взводу, озброєння й техніку до виходу на кожне навчання чи заняття, а також перевіряти їх наявність і стан після повернення із занять і навчань.

Як передбачено ч.3 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року за №551-XIV, з наступними змінами та доповненнями, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно з п.3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України 23.06.1995 року за №243/95-ВР, Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Відповідно до п.8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Пунктом 10 Положення встановлено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.17 Положення, у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з вимог п.19 Положення, розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Як передбачено абзац.1 п.6 розділу V Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року за №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 20.10.2015 року за №569) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.08.2005 року за № 933/11213, видача (здача) стрілецької зброї підрозділам військової частини проводиться службою РАО зі складу (на склад) РАО за накладними згідно із заявками командирів підрозділів на видачу зброї на підставі рішення командира військової частини.

Відповідно до п.9.1.2 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року за №300 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 року за №615/2419, Приймання та здавання справ і посади (у господарському відношенні) включає: вивчення тим, хто приймає посаду, стану військового господарства (служби), а також стану природоохоронних об`єктів, їх будівництва (реконструкції) і капітального ремонту, виділених і витрачених на це коштів; ознайомлення з посадовими особами; здавання тим, що здає посаду, а тим, що приймає, - перевірку та приймання матеріальних засобів, коштів і документів; документальне оформлення приймання та здавання справ і посади.

Як вбачається з висновків наявного в матеріалах справи Акта за підсумками проведеного службового розслідування, затвердженого наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.02.2017 року за №377, причиною нанесення збитків державі є незадовільне виконання посадових обов`язкових лейтенантом ОСОБА_1 , що призвело до втрати вищевказаного військового майна, отриманого ним під звіт.

Судом неодноразово пропонувалось відповідачу надати документи в підтвердження отримання під звіт майна, яке за висновками службового розслідування було втрачено.

Однак, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини отримання ОСОБА_1 військового майна під звіт за переліком згідно акта службового розслідування (актів приймання справ і посади, накладних на отримання зброї, тощо).

Також, з матеріалів службового розслідування не вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про проведення службового розслідування; йому надавалась реальна можливість надати пояснення щодо нестачі майна, а також своєчасно ознайомлений із результатами службового розслідування.

З огляду на викладене, суд вважає, що при проведенні службового розслідування відповідачем не досліджувались та не були встановлені обставини, які передбачені п.19 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

Таким чином, на думку суду, оскаржуваний наказ від 02.02.2017 року №377 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосується притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а саме, пункти 1 та 2 резолютивної частини цього наказу, не відповідає критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, закріпленому у п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Як передбачено ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Окрім того, суд у відповідності до положень ч.2 ст.9 та ч.2 ст.245 КАС України, вважає за необхідне у резолютивній частині рішення зазначити про протиправність і скасування оскаржуваного акта індивідуальної дії.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України, такі не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 02.02.2017 року №377 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосується притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а саме, пункти 1 та 2 резолютивної частини цього наказу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 21 червня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк