Справа № 826/12810/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2019 року

м. Київ

справа №826/12810/17

адміністративне провадження №К/9901/16683/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С. С.,

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/12810/17 за позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішення і вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

13.06.2019 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстрована зазначена касаційна скарга.

Водночас за приписами статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

У даному випадку ухвала апеляційного суду, про касаційний перегляд якої порушується питання, складена у повному обсязі 20.11.2018, а отже останнім днем строку її касаційного оскарження є 20.12.2018, тоді як касаційна скарга згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті надіслана до Верховного Суду 11.06.2019, тобто з пропуском цього строку.

Відповідачем порушується питання поновлення строку касаційного оскарження, оскільки, на думку заявника, вказаний строк пропущено з поважних причин, а саме - у зв`язку з відсутністю фінансування видатків бюджету, призначених для сплати судового збору, що, як наслідок унеможливило своєчасне виконання податковим органом вимог процесуального закону щодо форми і змісту касаційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору, зумовило повернення первісної касаційної скарги особі яка її подала. Також заявник вказує й на те, що повторно подана касаційна скарга була повернута податковому органу відповідно до приписів пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, за змістом якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. При цьому податковий орган звертає увагу, що звертаючись з касаційною скаргою втретє виконав усі вимоги процесуального закону щодо її форми та змісту, зокрема додав платіжні доручення про сплату судового збору в належному розмірі, а також належним чином оформленні документи на підтвердження повноважень представника. Наостанок Головне управління ДФС у Луганській області, як на підставу для поновлення строку касаційного оскарження посилається на те, що вчиняв дії з метою реалізації права на касаційне оскарження судових рішень чим підтвердив свій намір подання касаційної скарги.

В той же час статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм же реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Зокрема статтею 329 КАС України визначено строк на касаційне оскарження, а статтею 330 цього Кодексу встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).

В свою чергу за змістом частини першої, третьої та шостої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи - юридичних осіб мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи, яка від її імені видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданої за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному саме законом порядку.

В свою чергу статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги і документів, поданих на підтвердження повноважень представника.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене відповідач не був позбавлений можливості упродовж усього бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому мав право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору.

Окрім цього пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади (податкові органи зокрема), що діють від імені держави як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

В контексті зазначеного, ураховуючи наведені законодавчі приписи, неподання відповідачем належним чином оформлених документів на підтвердження повноважень представника, неможливість своєчасного й належного оформлення відповідачем касаційної скарги у відповідності з вимогами процесуального закону в частині надання документа про сплату судового збору з огляду на відсутність фінансування видатків бюджету, призначених для цієї мети, не належать до обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Не спростовують наведених висновків суду касаційної інстанції й посилання відповідача на вчинення ним певних дій з метою реалізації належного йому права на касаційного оскарження судового рішення, оскільки це не призвело до виконання останнім своїх процесуальних обов`язків стосовно належного оформлення документів на підтвердження повноважень представника, касаційної скарги, яка з цих підстав була визнана судом неприйнятною і повернута податковому органу. При цьому саме існування обставин, які, на думку заявника, значно утруднили можливість своєчасної сплати судового збору (відсутність коштів, призначених для цієї мети), позбавлені критеріїв об`єктивності, непереборності, оскільки їм на противагу ставиться обов`язок держави вчасного і у повному обсязі забезпечення фінансування цих видатків, а отже ці фактори не становили явної перешкоди для реалізації відповідачем права на касаційне оскарження, належного і добросовісного виконання останнім вимог КАС України, визначених ним обов`язків.

За правилами частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, та керуючись статтею 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/12810/17 за позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішення і вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій залишити без руху.

Встановити особі, яка подала касаційну скаргу, десятиденний з дня вручення копії цієї ухвали строк, упродовж якого остання має право вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С. С. Пасічник

Судді: І. А. Васильєва

В. П. Юрченко