Справа № 9901/345/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2019 року

Київ

справа №9901/345/19

адміністративне провадження №П/9901/345/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В. під час вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України, Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2019 року ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою до Президента України (адреса: 01220, м. Київ, вул. Банкова, буд. 11), Центральної виборчої комісії (адреса: 01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1), в якому просив:

в разі необхідності - поновити строк на оскарження з підстав розуміння статей 8, 55, 129 Конституції України та статті 6 Європейської конвенції;

- зобов`язати Президента України утриматись від бездіяльності щодо виконання ним договірних відносин між мною та Президентом України в розумінні статті 104 Конституції України, статей 8, 38, 76, 3, 19, 21-24, 27, 28,31,68 Конституції України (як гарантом Конституції (зокрема конституційного права позивача) та законів України) та в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України;

- зобов`язати Президента України гарантувати ОСОБА_1 його конституційне право у виборчому процесі;

- зобов`язати Президента України виконати не вчинену дію - надати позивачу відповідь на його звернення № 050 щодо присяги Президента України (а не посадовців апарату Президента України) виконати обов`язок присяги Президента України та гарантувати позивачу розгляд заяви на ім`я керівника політичної партії «Слуга народу» - ОСОБА_3 відповідно до статей 8, 19, 68 Конституції України (в скорочений строк) ініціювати Президентом України перед керівником політичної партії «Слуга народу» - ОСОБА_3 включення простої людини - ОСОБА_1 в виборчий список політичної партії «Слуга народу» за особистим підписом Президента України.

20 червня 2019 року Вищий адміністративний суд України супровідним листом № 276/14.1-14/19 вказану позовну заяву направив за належністю до Верховного Суду.

Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет її відповідності нормам статей 160, 161, 266 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Вимоги щодо адміністративного позову встановлені статтею 160 КАС України.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

У своїй заяві позивач зазначив Вищий адміністративний суд України як суд, до якого подається позов.

Проте, у пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII) передбачено, що, з-поміж інших, Вищий адміністративний суд України діє у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Згідно з положеннями пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року.

У свою чергу, частиною четвертою статті 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, про дострокове припинення повноважень народного депутата України і оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України.

Тобто, законодавець визначив вичерпний перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Отже, на момент подання позову Вищий адміністративний суд України припинив свою процесуальну діяльність. А тому позивачу, при складанні нової позовної заяви, необхідно правильно зазначити найменування суду, до якого він звертається із позовом.

Згідно з частиною першою статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

В недодержання названих вище норм КАС України позивачем не викладено обставин, за яких, на його думку, порушено його права, свободи чи інтереси саме Президентом України чи Центральною виборчою комісією, зміст позовних вимог зазначений таким чином, що незрозуміло, які фактично позовні вимоги пред`явлені до відповідачів. Окрім того, ОСОБА_1 , зазначаючи відповідачами у своєму позові Президента України та Центральну виборчу комісію, висуває свої позовні вимоги лише до одного відповідача - Президента України. Також відсутні будь-які доводи стосовно допущення конкретним суб`єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб`єктом. У позовній заяві не зазначено яким чином і які саме дії порушують індивідуально виражені права або інтереси права саме позивача.

Крім того, при складанні нової позовної заяви ОСОБА_1 повинен врахувати, що особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Президента України встановлено статтею 266 КАС України, відповідно пункту 2 частини 4 якої Верховний Суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може визнати дії чи бездіяльність Президента України протиправними й зобов`язати його вчинити певні дії.

Виходячи з наведеного, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом відновлення права особи, порушеного діями чи бездіяльністю таких осіб, які вона просить визнати протиправними.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Статтею 102 Конституції України визначено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Повноваження Президента України вичерпно визначені в статті 106 Конституції України, тому законодавчі акти не можуть покладати додаткових прав чи обов`язків на Президента України. На цю обставину неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх Рішеннях (від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003, від 7 квітня 2004 року № 9-рп/2004, від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007).

Також пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначається, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У своїй заяві позивач не вказав ні свого реєстраційного номера облікової картки платника податків, ні номера і серії паспорта.

Пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві повинно зазначатись власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

ОСОБА_1 дане підтвердження у позовній заяві не вказано.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_2 у додатках зазначає про клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, проте дане клопотання до позову ним додано не було. Дану обставину підтверджує , акт, який складено комісією Вищого адміністративного суду України.

У свою чергу, частиною другою статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору передбачено Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі - Закон № 3674-VI).

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

А тому, розмір судового збору у 2019 році за 1 немайнову вимогу при поданні позову до адміністративного суду становить 768,40 грн.

Враховуючи, що позивачем не чітко визначені позовні вимоги, їх кількість та є не зрозумілим кількість відповідачів, Верховний Суд не має можливості встановити конкретний розмір судового збору за подання саме цього позову.

Тому позивач при складанні нової позовної заяви та розраховуючи розмір судового збору, повинен орієнтуватись на кількість позовних вимог із розрахунку 768,40 грн. за одну немайнову.

Враховуючи вищенаведене, дана позовна заява підлягає залишенню без руху. Для усунення її недоліків позивачу необхідно:

- правильно зазначити найменування суду, до якого він звертається із позовом;

- визначити відповідачів, пред`явивши до кожного із них відповідні вимоги, сформулювавши їх максимально чітко та зрозуміло;

- вказати свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта;

- зазначити підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- сплатити судовий збір у сумі, що буду залежати від кількості нових позовних вимог із розрахунку 768,40 грн. за одну немайнову вимогу.

Реквізити для сплати судового збору:

розрахунковий рахунок 6007,

отримувач коштів: УК у Печерському районі/22030102,

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897,

код банку отримувача (МФО): 899998,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),

код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207,

призначення платежу: « 101; судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Касаційний адміністративний суд».

Керуючись статтями 132, 160, 161, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Президента України, Центральної виборчої комісії залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

...........................

О.В. Калашнікова,

Суддя Верховного Суду