Справа № 540/898/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/898/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах та зобов`язати відповідача врахувати в пільговий стаж період роботи за 1991-1993 роки та призначити йому пенсію на пільгових умовах згідно пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позовні вимоги мотивовані необґрунтованою відмовою у призначенні пенсії за вислугу років внаслідок безпідставного неврахування відповідачем уточнюючих довідок про підтвердження стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та, відповідно, періодів його роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1993р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці..

Ухвалою від 26.04.2019р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та зобов`язано відповідача надати докази. Ухвала суду в частині надання доказів виконана.

ГУ ПФУ в Херсонській області 20.05.2019р. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач звернувся до Великолепетиського сектору обслуговування громадян Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику локомотивної бригади згідно пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення». Подані ним документи підтверджують факт роботи з 16.11.1982р. по 30.09.1984р. помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці, з 15.04.1985 по 16.07.1987р. та з 01.07.1988 по 02.06.1997р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці. Однак у довідці про заробітну плату було вказано, що за 1991-1993р.р. відомості про заробітну плату позивача відсутні. Тому оскільки в поданих документах містяться певні невідповідності і відсутні необхідні дані, відповідач не має права зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді помічника машиніста з з 01.01.1991р. по 31.12.1993р. для призначення пенсії на пільгових умовах. В результаті пільговий стаж позивача становить 10 років і 19 днів замість необхідного стажу 12 років 6 місяців. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні підстави для врахування спірного стажу роботи, призначення пенсії за вислугу років, а відтак і для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності у взаємозв`язку із законодавством, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.05.2016р. позивачу виповнилось 55 років, після чого він 23.01.2019р. звернувся до Великолепетиського сектору обслуговування громадян Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою установленої форми про призначення пенсії за вислугу років.

До заяви ним були додані передбачені законодавством документи, у тому числі, трудова книжка НОМЕР_1 , уточнюючі довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» НОД АРХ 04/197 від 05.05.2016р., НОД АРХ 04/404 від 22.10.2015р., архівні довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли`про заробітну плату НОД АРХ 04/301 від 30.06.2016р., довідка про перейменування організації НОД АРХ №04/301 від 30.06.2016р., довідки філії Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» від 27.09.2017р. про підтвердження факту роботи позивача та його посади, картка платника податків, рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.12.2018р. у справі №658/4699/17.

Згідно відомостей, що містять вказані документи, позивач працював, зокрема, з 16.11.1982р. по 30.09.1984р. помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці, з 15.04.1985 по 16.07.1987р. та з 01.07.1988 по 02.06.1997р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

Також судом установлено, що рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.12.2018р. у справі №658/4699/17 скасовано постановою Херсонського апеляційного суду від 04.04.2019р., якою провадження у згаданій справі закрито.

Відділом з питань призначення та перерахунку пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області було надіслано позивачу листа від 01.02.2019р. №223/03-12, яким його повідомлено, що в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено.

Виходячи зі змісту листа, причиною відмови у призначенні пенсії слугувало те, що в архівних довідках про заробітну плату зазначено про відсутність відомостей щодо заробітку позивача за 1991-1993р.р., у зв`язку з чим відповідач не зарахував ці роки до стажу, що дає право на призначення пенсію за вислугу років, визнавши наявний у позивача стаж такої роботи як 10 років і 19 днів при необхідних 12 роках 6 місяцях.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

У даному випадку спірним є наявність підстав для зарахування до стажу роботи позивача, який дає право на призначенні пенсії за вислугою років як робітнику локомотивних бригад, наступних періодів його роботи помічником машиніста та машиніста тепловозу: з 01.01.1991р. по 31.12.1993р.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

До цього Списку включені машиністи і помічники машиністів тепловозів.

Згідно із ст.62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п.п.1, 3, 20, 22 вказаного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення (до укладення відповідних двосторонніх угод).

Позивач працював, у тому числі і у спірний період, за професією та на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та які передбачені п. «а» ст.55 Закону № 1788-XII та Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, а саме на посадах помічника машиніста та машиніста тепловозу.

Зі змісту статті 2 Закону № 1788-ХІІ вбачається, що одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років. Вони встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (стаття 51 Закону № 1788-ХІІ).

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на них (частина друга статті 7 Закону № 1788-ХІІ). Їх особливістю є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю.

Отже, аналіз змісту норм п. «а» ст.55 Закону № 1788-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 у сукупності із наведеними положеннями закону дає підстави для висновку, що вони пов`язують виникнення права на призначення пенсії на пільгових умовах виключно із фактом роботи на відповідних посадах (за професією), тому для призначення цього виду пенсії важливим є лише період такої роботи.

Підтверджуватись стаж роботи за професією та на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.55 Закону № 1788-XII має трудовою книжкою та довідкою підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивачем при зверненні до відповідача було надано трудову книжку та довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли», які наявні у справі.

Вказані документи підтверджують факт роботи позивача з 28.10.1982р. дублером помічника машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці (яке з 31.01.1997р. реорганізовано злиттям у Акціонерне товариство «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли»), з 16.11.1982р. по 30.09.1984р. помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці, з 15.04.1985 по 16.07.1987р. та з 01.07.1988 по 02.06.1997р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

При цьому, стаж роботи помічником машиніста та машиністом тепловоза позивач набув, працюючи на території Казахстанської РСР та Республіки Казахстан. Видані казахстанським підприємством Акціонерне товариство «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» довідки містять посилання на первинні документи, які слугували підставою для їх видачі - картки заробітної плати, особові картки, книги наказів.

Вказані документи в силу положень ст.ст.1, 6, 8, 11 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. та ст.ст.6, 8 Угоди між Міністерством соціального захисту населення України та Міністерством соціального захисту населення Республіки Казахстан про співпрацю в галузі пенсійного забезпечення від 21.09.1995р. повинні прийматись на території України без легалізації.

Відмова ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду роботи позивача з 01.01.1991р. по 31.12.1993р. ґрунтується виключно на тому, що у поданих ним довідках Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» відсутня інформація про розмір заробітної плати за вказані три роки.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно із ст.64 Закону № 1788-XII пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно із ст.65 цього Закону, яка урегульовує загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.

Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів).

У разі призначення пенсій працівникам, зайнятим на сезонних роботах, середньомісячний фактичний заробіток визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтями 66 і 67 Закону № 1788-XII визначені, відповідно, види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій та умови обчислення пенсій членам творчих спілок.

У той же час, положеннями ст.72 Закону № 1788-XII установлено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Відповідно ст.73 Закону № 1788-XII передбачає, що пенсії громадян України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, обчислюються з розрахунку середньомісячного заробітку працівників відповідної професії та кваліфікації в Україні на час призначення пенсії (за даними відповідної профспілки), а за умови сплати повністю необхідної суми страхових внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

З трудової книжки позивача видно, що він працював за межами України з 15.04.1974р. по 02.06.1997р., а в Україні він працював з 15.08.1997р. по 11.09.2013р.

Враховуючи приписи вищенаведених правових норм у сукупності із установленими обставинами справи, суд по-перше, зазначає, що наданими відповідачу документами повністю підтверджено стаж роботи позивача, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах, а по-друге, факт відсутності відомостей про розмір заробітної плати позивача за 1991-1993р.р. не унеможливлює як зарахування стажу його роботи за цей період до стажу, що дає право на пільгову пенсію, так і визначення розміру його пенсії.

Таким чином, відмова ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні позивачу пільгової пенсії не заснована на законодавстві, тому є протиправною.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував доводів позивача про наявність у останнього права на призначення пенсії за вислугу років.

У той же час, суд враховує наступне.

За змістом ст.ст.80 - 82 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Окрім зазначених правових норм Закону № 1788-XII, правовідносини щодо порядку звернення за призначенням, перерахунком пенсії згідно із вказаним Законом та діяльності органів Пенсійного фонду з цього приводу регулювалось Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 р. №224/30, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 р. за № 536/6824.

Проте вказаний Порядок втратив чинність з 01.01.2006р. згідно із наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України від 2 грудня 2005 року № 398/196 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 224/30», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1567/11847.

На даний час діючим є «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.4 та підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 Порядку № 22-1 регулюється порядок звернення за призначенням пенсії за вислугу років

Згідно із п.1.1 вказаного Порядку, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п.п. 1.6. 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із п.п.4.1- 4.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

В аналогічному порядку після визначення Пенсійним фондом України розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, здійснюється перерахунок пенсії у разі відсутності на дату призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно із п.4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як видно з матеріалів справи, позивач дотримався установленого порядку звернення за призначенням пенсії, подавши до Великолепетиського сектору обслуговування громадян Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за вислугу років, додавши до неї передбачені пенсійним законодавством документи, які у своїй сукупності підтверджували стаж його роботи за професією та на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років.

Натомість відповідач фактично відмовив йому у призначенні цієї пенсії, надіславши листа від 01.02.2019р. №223/03-12.

Доказів прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії до суду не надано.

Таким чином, надіславши позивачу листа, в якому повідомлялось про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, замість прийняття відповідного рішення із указанням в ньому причин такої відмови та порядку його оскарження, суперечить приписам п.п.4.1- 4.3 Порядку № 22-1.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши рішення про призначення або про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.

Позивач обрав спосіб захисту своїх прав у вигляді визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах та зобов`язання врахувати в пільговий стаж період роботи за 1991-1993 роки та призначити йому пенсію на пільгових умовах.

Згідно ст.ст.5, 9 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також суд звертає увагу на те, що він не уповноважений проводити розрахунки загального і спеціального стажу, оскільки це є виключною компетенцією відповідача, однак такий розрахунок стажу має між тим визначальне значення для вирішення питання про призначення пенсії. Наявні у справі докази, а також подані відповідачем матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та розрахунку загального і спеціального стажу позивача. Повідомлення про відмову у призначенні пенсії від 01.02.2019р. №223/03-12 також не містить відповідних відомостей.

У зв`язку з цим суд вважає, що для повного та ефективного захисту прав позивача на відповідача замість зобов`язання призначити пенсію слід покласти обов`язок повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Утім решта позовних вимог підлягає задоволенню в повному обсязі і в тій редакції, яку виклав позивач.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1536,80 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 24.04.2019р.

Оскільки позов фактично повністю задоволено, то позивачу належить відшкодувати сплачений судовий збір в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», періоди його роботи з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1993 року помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) повторно розглянути з прийняттям відповідного рішення заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фону України Херсонської області (73005, Херсонська область, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 112010200