Справа № 240/7455/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/7455/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №43602161 від 13.11.2014, видану державним виконавцем Корольоського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Мельник С.В. про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 199614,38 грн.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження жодних заходів примусового виконання судового рішення державним виконавцем не здійснювалось, грошові кошти на виконання рішення не стягнуто, отже підстави для стягнення виконавчого збору відсутні. Більш того, виконавчий документ був повернутий стягувачу за його заявою.

Ухвалою від 10.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 20.06.2019. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву до 16:00 19.06.2019.

Представник позивача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що проти позову заперечує.

Відзиву у встановлений строк суду не надав.

Представник третьої особи до суду прибув, подав заяву про розгля справи без його участі у письмовому провадженні. Згідно поданого відзиву просить у позові відмовити з підстав правомірності її винесення.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАСУ розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2014 по справі №296/7772/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 7012/110/76 від 14.02.2007 в сумі 1 996 143,76 грн., а також стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" по 1720,5 грн. судового збору.

На виконання вказаного вище судового рішення видано виконавчий лист від 26.05.2014 року по справі №296/7772/13-ц.

Постановою державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ від 11.06.2014 було відкрито виконавче провадження №43602162 з примусового виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира від 26.05.2014 року по справі №296/7772/13-ц, яке вподальшому було передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

13.11.2014 державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ Мельник С.В. була прийнята постанова у виконавчому провадженні №43602162 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі: 199 614,38 грн.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено на виконання постанову про стягнення виконавчого збору від 13.11.2014 №43602162 до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

29.10.2018 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. виконавчий лист від 26.05.2014 року по справі №296/7772/13-ц був повернутий стягувачу за його заявою.

Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Первушиною Ю.О. від 14.11.2018 року було відкрито виконавче провадження №57681124 з примусового виконання постанови №43602162 виданої 13.11.2014 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі: 199 614,38 грн.

Постановою начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про передачу матеріалів виконавчого провадження від 06 грудня 2018 року було зобов`язано начальника Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області передати, а начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняти виконавчі провадження №57681267, №57681124 (з примусового виконання постанови №43602162 виданої 13.11.2014 року) та №57820411 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. від 22.12.2018 було прийнято виконавче провадження №57681124 з примусового виконання постанови №43602162 виданої 13.11.2014 року про стягнення виконавчого збору.

Позивач вважає, що постанова державного виконавця від 13.11.2014 про стягнення виконавчого збору винесена за відсутності на те правових підстав, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (чинного станом на час прийняття спірної постанови) виконавчі листи, що видаються судами, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно вимог ч.5 ст.25 Закону № 606-XIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів справи вбачається, що спірна постанова винесена, у зв"язку з невиконанням судового рішення у встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

Згідно ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.32 Закону №606 (на час виникнення спірних правовідносин) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Приписами ч.2 ст.41 Закону № 606-XIV витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 41 Закону № 606-XIV постанова про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконане, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 06.07.2015 у справі № 6-785цс15 та постанові Верховного Суду від 14.11.2018 справа №815/1632/16.

Таким чином, передумовами для стягнення виконавчого збору з боржника є невиконання боржником рішення добровільно в установлений для цього строк, а також вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення. Тобто для стягнення виконавчого збору з боржника державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає, що у цій справі відсутні докази як виконання судового рішення, так і вжиття заходів його примусового виконання.

Враховуючи факт відсутності вчинення з боку державного виконавця виконавчих дій та заходів з примусового виконання виконавчого листа, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору .

Також, варто зазначити, що державний виконавець може винести постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, лише із суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Разом з тим, у вищевказаному виконавчому провадженні жодних сум з ОСОБА_5 стягнуто не було, а виконавчий документ повернутий стягувану за його заявою.

Таким чином, оскільки фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувана присуджених за виконавчим листом від 26.05.2014 року по справі №296/7772/13-ц сум не відбулось, заходів для примусового виконання його державним виконавцем не вживалось, суд вважає, що правові підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.11.2014 у виконавчому провадженні №43602162 у відповідача були відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач матеріалів виконавчого провадження та відзиву з обґрунтування своєї позиції на позов не надав, такі дії судом кваліфікуються як визнання позову.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись статтями 77,90,242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (Шосе Київське, АДРЕСА_1 42 АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Мельник С.В. (вул.Леха Качинського, 12-А, м.Житомир, Житомирська область, 10014, ) від 13.11.2014 ВП №43602161 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 199614,38 грн. (сто дев"яносто дев"ять тисяч шістсот чотирнадцять гривень тридцять вісім копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції (вул.Леха Качинського, 12-А, м.Житомир, Житомирська область, 10014, ) на користь ОСОБА_1 (Шосе Київське, АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1996,14 грн. (одна тисяча дев"ятсот дев"яносто шість гривень чотирнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос