Справа № 1340/5761/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року № 857/4328/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, ухвалене суддею Крутько О.В., 10:39:35 год., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 15 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

29.11.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Львівській області №3797 від 02.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Львівській області №731 о/с від 05.11.2018 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП у Львівській області з 07.11.2018 року;

стягнути з ГУ НП у Львівській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.01.2017 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач порушив вимоги Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського Національної поліції України. Порушення службової дисципліни ОСОБА_1 носять системний характер та стали можливим унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно-правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує, як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції. При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції. Відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно позивача, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції, позивач в ході проведення службового розслідування надавав пояснення, також пояснення були відібрані від інспектора взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП НП України Клімовича Н.В., інспектора взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП НП України Беновського Д.І.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року і ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» від 15.03.2018 року №2337-VІІІ набрав чинності 07.10.2018 року. Оскільки правовідносини, а саме нібито вчинення 03.10.2018 року ОСОБА_1 дисциплінарних правопорушень щодо яких до позивача застосовано дисциплінарну відповідальність мали місце до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, то в даному випадку спірні правовідносини мали б регулюватись нормами Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-ІV. Таким чином, в порушення ч.4 ст.3 КАС України суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального права, застосувавши законодавство, яке звужує права позивача зворотно в часі.

Також, суд першої інстанції зробив неправильні висновки про законність звільнення позивача з формулюванням «за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», чим порушив матеріальне право. Так, на час виникнення спірних відносин 03.10.2018 року Дисциплінарний статут Національної поліції України не був затверджений, а тому оформлення результатів службового розслідування не відповідало діючому в цей час законодавству.

Апелянт звертає увагу, що станом на момент проведення службового розслідування та оформлення його результатів в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області та Сихівського районного суду м. Львова перебували справи про адміністративне правопорушення, заведені відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Остаточних постанов у вказаних справах на момент звільнення позивача - прийнято не було.

В наказах про звільнення та висновку службового розслідування були відсутні відомості про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КупАП, які кваліфіковано відповідачем як дисциплінарні правопорушення, оскільки станом на момент прийняття оскаржуваних наказів остаточних постанов у справах про адміністративні правопорушення, заведених відносно ОСОБА_1 не було.

Таким чином, апелянт вважає, що факт повідомлення про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КупАП не свідчить про вчинення ним дисциплінарного проступку та не міг бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Позивач міг бути звільненим зі служби в поліції, тільки у разі набрання законної сили постановою суду про притягнення його до адміністративної відповідальності з доведенням його вини.

Апелянт стверджує, що відповідачем була порушена процедура звільнення позивача, так як службове розслідування в даному випадку не мало б призначатись, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинне було бути прийматись на підставі матеріалів справ про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що у рішенні суду першої інстанції не конкретизовано, яке порушення службової дисципліни здійснив позивач, коли та де саме він здійснив порушення, в чому конкретно проявилося порушення службової дисципліни - в невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків та яких саме. Крім того, судом фактично не відображені належним чином підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Апелянт зазначає, що позивачем визнавалась та обставина, що він вчинив порушення транспортної дисципліни 14.09.2018 року за ч.1 ст.121 КупАП (рух з в темну пору доби з несправними зовнішніми світловими приладами) та 14.09.2018 року за ч.1 ст.126 КупАП (керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Однак, відповідачем у висновку службового розслідування не надано оцінки визнання позивачем свої вини щодо незначних проступків, відображеної в його поясненнях від 25.10.2018 року, відсутність попередніх дисциплінарних стягнень, тобто обставин, які б мали розцінюватися відповідачем як пом`якшуючі обставини та не вказано, що характеризує проступок позивача саме з найтяжчої сторони, адже звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про національну поліцію» №580-VІІІ від 2 липня 2015 року (Закон №580-VІІІ, з наступними змінами та доповненнями), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VIII від 15.03.2018 року та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179.

Пунктом 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до ч.1 Закону України №580-VІІІ національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст.59 Закону України №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Із змісту ст.18 Закону України №580-VІІІ видно, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Стаття 64 Закону України №580-VІІІ передбачає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Статтею 19 Закону України №580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Згідно ч.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Відповідно до ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність, відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності, згідно з цим Статутом.

Відповідно ч.1 ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно ст.15 Статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Статтею 16 Статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них. Поліцейські наряду із забезпеченням дотримання закону мають визначену соціальну роль та надають послуги в межах суспільства. Довіра населення до поліції пов`язано з поведінкою поліції по відношенню до населення особливо із дотриманням поліцією людської гідності та основних свобод та прав людини. Гідна поведінка передбачає: повагу до честі та гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза державною службою, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Встановлено, що 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 прийнятий на службу до Головного Управління Національної поліції у Львівській області. За останньою посадою проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю Управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області.

23 жовтня 2018 приблизно о 01год. 45 хв. спільною мобільною групою ГУ НП у Львівській області та УПП у Львівській області ДПП України під час патрулювання автодороги сполучення «Львів-Самбір-Ужгород», 33 км, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Т4» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням працівника поліції ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини, не чітка вимога, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №213342 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наказом ГУ НП у Львівській області від 23.10.2018 року № 3693 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування з метою повного всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Крім того, оглядом ІПС «АРМОР» встановлено, що 14 вересня 2018 року о 00 год. 10 хв. на ділянці автодороги М-11 сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 10 км., за здійснення руху в темну пору доби з несправними зовнішніми світловими приладами було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Т4» р.н.з.. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час перевірки документів на вказаний транспортний засіб було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Також, 10 жовтня 2018 року приблизно о 01год 55 хв. на ділянці автодороги М-11 сполученням «Львів-Шегині (на м. Краків)», 9 км., відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю Управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області майором поліції ОСОБА_1 встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

За грубе порушення службової дисципліни, зокрема, основних обов`язків поліцейського, передбачених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, вимог Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, вимог п.2.5 ПДР України, що виразилося у відмові від проходження медичного огляду на законну вимогу, що підриває авторитет поліції, на старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованою злочинністю Управління карного розшуку ГУ НП у Львівський області ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області №3797 від 02.11.2018 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Зі змісту оспорюваного наказу видно, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 носять системний характер та стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни.

Наказом ГУ НП у Львівській області № 731 о/с від 05.11.2018 року ОСОБА_1 звільнений зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції матеріалами службового розслідування підтверджено неповагу позивача до вимог законодавства, демонстрування почуття вседозволеності та непогрішимості. Працівник національної поліції, керуючись вимогами Присяги, службового обов`язку, професійної честі та гідності, приймає на себе моральні обов`язки бути прикладом суворого та точного дотримання вимог закону та службової дисципліни в професійній діяльності, керуючи транспортним засобом, мав строго та точно виконувати правила безпеки дорожнього руху, бути зразком дотримання цих правил, утримуватись від вжиття напоїв, які містять алкоголь.

Тобто, його дії ганьблять честь і гідність та є несумісними з високим званням поліцейського й повинні бути покарані.

Покази працівників поліції, факт ухилення від освідчення на стан алкогольного сп`яніння, огляд відеозаписів подій з носимих відеореєстраторів працівників поліції в комплексі підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом, підтверджують зухвалу його поведінку, непокору працівникам поліції при виконанні ними своїх службових обов`язків, намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при прийняті наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача повністю та правомірно врахував обставини, встановлені службовим розслідуванням.

Отже, наказ ГУ НП у Львівській області №3797 від 02.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника ГУ НП у Львівській області №731 о/с від 05.11.2018 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є законними та обґрунтованими, оскільки характер накладеного дисциплінарного стягнення відповідає ступеню вини і тяжкості вчиненого позивачем проступку, а відтак, вимога про його визнання незаконним та скасування задоволенню не підлягає.

Крім того, суд критично відноситься до посилань позивача на постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2018 року у справі №450/3013/18 та постанови Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2018 року у справі №464/6073/18, якими провадження по справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриті у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як згідно змісту оскаржуваного наказу позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни.

Тобто, в даному випадку звільнення за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке ніяк не пов`язано з кінцевими рішеннями по вищезазначених адміністративних справах.

Предметом розгляду даної справи не є встановлення обставин наявності або відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних проступків, оскільки, спір виник у правовідносинах з приводу застосування та реалізації дисциплінарного стягнення. Доводи позивача про незаконне застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку із недоведеністю його вини у скоєнні адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки хоча підстави для застосування дисциплінарної та адміністративної відповідальності в даному випадку і пов`язані між собою, проте не є тотожними. Предметом дослідження у справі є встановлення обставин скоєння дисциплінарного проступку та дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, яке передувало виданню спірного наказу.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги висновок Пустомитівської ЦРЛ від 23.10.2018 року №222, згідно якого в ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, оскільки «само звернення», як зазначено у вказаному висновку, не передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу на швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого додаткового рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі №1340/5761/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 19.06.2019.