Справа № 813/2348/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/2472/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Сеника С.П.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Сакалош В.М. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року Головне управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути до бюджету з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання не відоме; РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 172 726,02 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити контролюючому органу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах відсутні будь-які докази наявності податкового боргу, а акт перевірки та довідки про заборгованість, що складені безпосередньо працівниками позивача не є доказами його наявності. Крім того, скаржник на обліку у податкових органах не перебуває, а відтак не має жодних обов`язків перед бюджетом на території Львівської області. При цьому, вказана податковим органом у даній справі адреса не має до скаржника жодного відношення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що заборгованість відповідача згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №15203/10/13-01-17-0609 від 25.04.2018 складає 172726,02 грн.

Як видно з матеріалів справи, заборгованість ОСОБА_1 виникла на підставі податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 160 632,73 грн, 125 80,40 грн основний платіж, донарахований за актом перевірки №1133/13-07/ від 02.08.2017, податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, 31 270,10 грн штрафні санкції, донараховані за актом перевірки №1133/13-01-07/ від 02.08.2017, податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, 170,00 грн штрафні санкції, донараховані за актом перевірки №1133/13-01-07/ від 02.08.2017, податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, 4 112,23 грн пеня згідно зворотного боку облікових карток, військового збору в сумі 12 093,29 грн, 9 426, 70 грн основний платіж, донарахований за актом перевірки № 1133/13-01-13-07/ від 02.08.2017, податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017 року, 2 356, 57 грн штрафні санкції, донараховані за актом перевірки №1133/13-01-13-07/ від 02.08.2017, податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, 308,92 грн пеня згідно зворотного боку облікових карток.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості ОСОБА_1 є узгодженою, у встановлені строки до бюджету не сплачена, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.41 ПК України, контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

Згідно дефініції наведеної у п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 цього Кодексу, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 цієї статті, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, пунктом 58.3 цього Кодексу передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як видно з матеріалів справи, на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст.59 ПК України, ГУ ДФС у Львівській області було виставлено податкову вимогу №27430-17 від 01.11.2017.

У матеріалах справи наявні докази скерування відповідачу зазначеної вище податкової вимоги та відсутні докази її оскарження.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як видно з матеріалів справи, рішення про застосування фінансових санкцій та податкова вимога відповідачем в межах подальшої процедури апеляційного оскарження чи в судовому порядку не оскаржувалися.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Предметом стягнення у даній справі є сума податкового боргу, відтак, перевірку законності винесення рішення про застосування фінансових санкцій чи вимоги може бути здійснено судом при розгляді та вирішенні відповідного адміністративного позову, оскільки відповідно до ч.3 ст.2 КАС України перевірка законності рішення суб`єкта владних повноважень здійснюється в межах справи про його оскарження.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Наявність у відповідача податкової заборгованості підтверджуються матеріалами справи, податковий борг відповідачем не сплачено, доводи позивача щодо наявності податкового боргу не спростовано.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків, а тому відсутні підстави для його скасування.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року по справі №813/2348/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 20.06.2019.