Справа № 200/5734/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 р. Справа№200/5734/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хохленкова О.В.

за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участю

представника позивача Вільгановської Є.М., Комісарової О.А.,

представника відповідача Голуб М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення рішення -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання дій ГУ ДФС по винесенню податкового повідомлення рішення № від 28.12.2018 року про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн. протиправними та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами камеральної перевірки ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за серпень, вересень, грудень 2107 року січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року відповідачем було складено акт камеральної перевірки № 1020/05-99-44-03/38190506 від 03.12.2018 року, за висновками якого встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. На підставі висновків, викладених у акті перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.12.2018 року про нарахування штрафу у розмірі 74980,67 грн. Позивач вважає податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, складених з урахуванням особливостей, визначених п. 8, 12, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 року, оскільки податкові накладні були заповнені як такі, що «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» із зазначенням відповідної причини.

Просить визнати дії ГУ ДФС по винесенню податкового повідомлення рішення № від 28.12.2018 року про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн. протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення № від 28.12.2018 року про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив проти позову, в якому зазначив наступне. Податковим кодексом передбачено за порушення термінів реєстрацій податкових накладних в ЄРПН штрафні санкції. Ці штрафні санкції не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування, та/або оподатковуються за нульовою ставкою.

В даному випадку, на думку відповідача, самі податкові накладні які зареєстровано позивачем з порушенням граничного строку, встановленого законом містять дані про те, що вони складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Вважає, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначено на 21 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року за результатами підготовчого засідання було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 червня 2019 року.

В судовому засіданні 11 червня 2019 року оголошено перерву на 20 червня 2019 року.

В судовому засіданні 20 червня 2019 року оголошено перерву на 21 червня 2019 року.

Представники позивача в судове засідання 21 червня 2019 року прибули, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні 21 червня 2019 року проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи та оцінивши їх наявними доказами в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Позивачем по справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» яке є юридичною особою (а.с.24-27)

Позивач діє на підставі Статуту в якому серед іншого вказана оптова торгівля відходами та брухтом (а.с.9-22).

Згідно з витягом № 035 від 28.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» зареєстровано платником податку на додану вартість 01.09.2012 року (а.с.23).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, за період серпень, вересень, грудень 2107 року січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року результати якої викладено в акті камеральної перевірки № 1020/05-99-44-03/38190506 від 03.12.2018 року (а.с.208-210).

Даними перевірки встановлено, що:

Податкова накладна №13 від 28.02.2018 року на суму ПДВ 30621,16 грн. зареєстрована 16.03.2018 року, тобто з затримкою на 1 день;

Податкова накладна № 14 від 28.02.2018 року на суму ПДВ 39237,42 грн. зареєстрована 16.03.2018 року, тобто з затримкою на 1 день;

Податкова накладна № 15 від 28.02.2018 року на суму ПДВ 73288,32 грн. зареєстрована 19.03.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 14 від 30.04.2018 року на суму ПДВ 77147,99 грн. зареєстрована 18.05.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 15 від 30.04.2018 року на суму ПДВ 18547,9 грн. зареєстрована 18.05.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 16 від 30.04.2018 року на суму ПДВ 128,26 грн. зареєстрована 18.06.2018 року, тобто з затримкою на 34 дні;

Податкова накладна № 11 від 30.06.2018 року на суму ПДВ 29026,43 грн. зареєстрована 18.07.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 12 від 30.06.2018 року на суму ПДВ 28988,5 грн. зареєстрована 18.07.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 32 від 30.09.2017 року на суму ПДВ 76,5 грн. зареєстрована 19.10.2017 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 19 від 30.09.2018 року на суму ПДВ 30 грн. зареєстрована 18.10.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 20 від 30.09.2018 року на суму ПДВ 38665,34 грн. зареєстрована 19.10.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 21 від 30.09.2018 року на суму ПДВ 16581,11 грн. зареєстрована 19.10.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 18 від 31.01.2018 року на суму ПДВ 10427,24 грн. зареєстрована 19.02.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 19 від 31.01.2018 року на суму ПДВ 3135,23 грн. зареєстрована 19.02.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 16 від 31.03.2018 року на суму ПДВ 59486 грн. зареєстрована 19.04.2018 року, тобто з затримкою на 4 дні;

Податкова накладна № 17 від 31.03.2018 року на суму ПДВ 46459,01 грн. зареєстрована 18.04.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 18 від 31.03.2018 року на суму ПДВ 22590,64 грн. зареєстрована 18.04.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 21 від 31.05.2018 року на суму ПДВ 75073,87 грн. зареєстрована 18.06.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 22 від 31.05.2018 року на суму ПДВ 19781,67 грн. зареєстрована 18.06.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 15 від 31.07.2018 року на суму ПДВ 45268,54 грн. зареєстрована 17.08.2018 року, тобто з затримкою на 2 дні;

Податкова накладна № 16 від 31.07.2018 року на суму ПДВ 23072,72 грн. зареєстрована 17.08.2018 року, тобто з затримкою на 2 дні;

Податкова накладна № 23 від 31.08.2018 року на суму ПДВ 3692,68 грн. зареєстрована 18.09.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 20 від 31.08.2018 року на суму ПДВ 150 грн. зареєстрована 17.09.2018 року, тобто з затримкою на 2 дні;

Податкова накладна № 21 від 31.08.2018 року на суму ПДВ 43874,31 грн. зареєстрована 18.09.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 22 від 31.08.2018 року на суму ПДВ 34986,21 грн. зареєстрована 18.09.2018 року, тобто з затримкою на 3 дні;

Податкова накладна № 28 від 31.12.2017 року на суму ПДВ 56,57 грн. зареєстрована 17.01.2018 року, тобто з затримкою на 2 дні;

Податкова накладна № 34 від 31.12.2017 року на суму ПДВ 3052,19 грн. зареєстрована 15.02.2018 року, тобто з затримкою на 31 день.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних і квитанціями про їх отримання та не заперечується позивачем.

За наслідками проведеної камеральної перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 року № про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних (а.с.28)

В додатку до податкового повідомлення-рішення від 28.12.2018 року №

надається розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних з якого вбачається те що до 25 податкових накладних розмір штрафу склав 10%, а щодо двох накладних розмір штрафу визначений в 30%. Загальна сума штрафу за цим розрахунком склала 74980,67 грн. (а.с.28-30, 213-214).

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 28.12.2018 року.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 120-1 Податкового кодексу визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Таким чином, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 року №1307, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за №137/28267 (далі Порядок №1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у звязку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань згідно з пунктом 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Судом встановлено що спірні податкові накладні були складені на підставні пункту 11 Порядку № 1307, а саме в них зазначено:

- позначка X про те, що податкова накладна не видається покупцю;

- позначка X про те, що це зведена податкова накладна;

- тип причини - 09 Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

- Продавець найменування та ІПН позивача;

- Покупець - найменування позивача та умовний ІПН 00;

- Ряд І-VI з урахуванням ставки ПДВ: (відповідно 20 % (ряд. ПІ, V), 7 % (ряд. IV, VI));

- ряд. VII IX не заповнюються;

- графа 4 - зазначено грн.;

- гр. З, 5 9 - не заповнений.

Суд зазначає що позивачем були складені та надіслані відповідачу зведені податкові накладні відповідно до вимог п. 198.1 ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України та Порядку № 1307.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача про те, що податковому органу не було відомо про те, що спірні податкові накладні складені по господарським операціям, які звільняються від оподаткування ПДВ згідно з абзацом першим пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки в податкових накладних позивачем зазначався код 09- тип причини, що означає, що податкові накладні складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування.

Аналіз наведених норм податкового законодавства дає підстави зробити висновок, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Судом встановлено, що у період серпень, вересень, грудень 2107 року січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року позивачем було зареєстровано 27 податкових накладних, з урахуванням особливостей, зазначених у пункті 11 Порядку №1307, із зазначенням помітки «Х» у верхній лівій частині таких накладних та зазначенням відповідних причин не надання отримувачу (покупцю) податкових накладних.

Зазначений факт в судовому засіданні підтвердив представник позивача та не заперечувався представником відповідача.

Згідно з п. 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Тобто для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обставин: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Такім чином зведена податкова накладна не є податковою накладною , яки безпосередньо складаються на продаж товарів/послуг.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховних суд по справі № 816/1488/17 від 04 вересня 2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин

Відповідачем не було надано жодних доказів на обґрунтування прийнятого рішення про застосування штрафу до позивача з урахуванням встановлених у справі обставин та вимог чинного податкового законодавства, зокрема щодо положення статті 120-1 Податкового кодексу України про відсутність підстав для застосування штрафу до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

З урахуванням наведеного, а також встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення діяв не в порядку та не у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Донецькій області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., понесені позивачем згідно платіжного доручення № 6298 від 23.04.2019 року (а.с. 3).

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого контролюючим органом оспорюваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області(, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) по винесенню податкового повідомлення рішення № від 28.12.2018 року про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн., протиправними

Скасувати податкове повідомлення рішення № від 28.12.2018 року про застосування штрафу в розмірі 74980,67 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Софіївська, 103, 84306) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області(, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 25 червня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков