Справа № 340/739/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/739/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовом Управління Держпраці у Кіровоградській області до Комунального підприємства "Созонівський комунальник" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Комунального підприємства "Созонівський комунальник" та зобов`язати відповідача зупинити виконання робіт в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі до усунення зазначених в позовній заяві порушень.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Судове засідання призначено для розгляду справи по суті на 03 травня 2019 року (а.с.1).

03 травня 2019 року розгляд справи відкладено до 30 травня 2019 року у зв`язку з тим, що учасники справи не з`явилися в судове засідання (а.с.33).

30 травня 2019 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з відпусткою судді (а.с.38), розгляд справи відкладено до 18.06.2019.

18.06.2019 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні (а.с.43).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с.42).

Зважаючи на викладене, у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, суд вирішив розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із виникнення умов, які можуть спричинити шкоду життю і здоров`ю працюючих та за яких подальше виконання відповідачем робіт в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, замкнутому просторі становить небезпеку, є всі передбачені Законом підстави для припинення виконання вище зазначених робіт.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами регулює Закон України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 р. №2694-ХІІ (далі - Закон №2694).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2694 охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Приписами ч.2 ст.4 Закону №2694 передбачено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці (частина 1 статті 38 Закону №2694).

Згідно з абзацами 2, 3 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (ч.5 ст.2 Закону №877-V).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, визначено, що Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право зокрема: безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління Держпраці у Кіровоградській області від 28.112018 року №1760 та направлення на проведення перевірки від 28.11.2018 року №652, з 18 по 22 грудня 2018 року посадовими особами Управління Держпраці у Кіровоградській області проведено планову перевірку в Комунальному підприємстві "Созонівський комунальник" за адресою: вул.Паркова, буд. 9, с. Созонівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, промислової безпеки (а.с.14, 15).

За результатами перевірки складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 22 грудня 2018 року № 1296-ДП/18, яким встановлено 34 порушення нормативно-правових актів з охорони праці, з яких порушення, визначені у рядках №№ 1, 4, 9, 12, 18, 19, 26, 27 таблиці розділу V, можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- відсутня декларація на виконання робіт підвищеної небезпеки: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі (пункт 8 Додатку 6 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, усталювання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107), що є порушенням вимог статті 21 Закону України "Про охорону праці", пункту 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107;

- роботи підвищеної небезпеки не виконуються за нарядами-допусками, оформленими в установленому порядку, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про охорону праці", пункту 2.3 розділу II НПАОП 0.00-7.11-12 Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників, затверджених наказом МНС України від 25.01.2012 № 67, пункту 1.5.5 глави 1 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених місць, затверджених наказом Мінжитлокомунгосп УРСР від 04.10.1977 №407;

- працівники зайняті на роботах в колодязях свердловин не забезпечені спецодягом, спецвзуттям та ЗІЗ згідно галузевих норм, що є порушенням вимог статті 8 Закону України "Про охорону праці", пункту 1.3.9 глави 1 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених місць, затверджених наказом Мінжитлокомунгосп УРСР від 04.10.1977 №407, пункту 1.2 розділу І, пункту 4.8 розділу IV НПАОП 0.00-4.01-08 Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого наказом Держгірпромнагляду від 24.03.2008 №53;

- у працівників, які виконують роботи в колодязях свердловин відсутній комплект ламп ЛБВК або газоаналізатор ЗОНД-1, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про охорону праці", пункту 1.5.6 розділу 5 глави 1, пункту 3.3.10 розділу 3 глави З НПАОП 41.0-1-01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених місць, затверджених наказом Мінжитлокомунгосп УРСР від 04.10.1977 № 407;

- до виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи без наявного висновку психофізіологічної експертизи, що є порушенням вимог статей 5, 13 Закону України "Про охорону праці", пункту 2.13 розділу II Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 № 246;

- працівниками не пройдений періодичний медичний огляд, що є порушенням вимог статей 13, 17 Закону України "Про охорону праці", статті 26 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", пунктів 1.3, 1.5 розділу І Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 № 246;

- до роботи допускаються працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, що є порушенням вимог статті 18 Закону України "Про охорону праці", пункту 3.17 розділу З НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15;

- працівники, що обслуговують колодязі свердловин не пройшли навчання та перевірку знань вимог "Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", що є порушенням вимог статті 18 Закону України "Про охорону праці", пунктів 1.3.3, 1.6.4 глави 1 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених місць, затверджених наказом Мінжитлокомунгосп УРСР від 04.10.1977 №407 (а.с.16-19).

Примірник даного акту перевірки 22.12.2018 вручений виконуючому обов`язки начальника Комунального підприємства "Созонівський комунальник" та підписаний останнім без жодних зауважень та заперечень.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №2694 умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.8 Закону №2694 на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

Статтею 13 Закону №2694 встановлено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст.18 Закону №2694 працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Відповідно до ст.23 Закону №2694 роботодавець зобов`язаний інформувати працівників або осіб, уповноважених на здійснення громадського контролю за дотриманням вимог нормативно-правових актів з охорони праці, та Фонд соціального страхування України про стан охорони праці, причину аварій, нещасних випадків і професійних захворювань і про заходи, яких вжито для їх усунення та для забезпечення на підприємстві умов і безпеки праці на рівні нормативних вимог.

Працівникам та/або їхнім представникам забезпечується доступ до інформації та документів, що містять результати атестації робочих місць, заплановані роботодавцем профілактичні заходи, результати розслідування, обліку та аналізу нещасних випадків і професійних захворювань і звіти з цих питань, а також до повідомлень, подань та приписів органів державного нагляду за охороною праці.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження усунення виявлених порушень, зафіксованих відповідачем в акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) - КП "Созонівський комунальник" від 22 грудня 2018 року №1296-ДП/18.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 39 3акону №2694 посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Воднораз, ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Управлінням Держпраці у Кіровоградській області доведено наявність правових підстав для застосування до Комунального підприємства "Созонівський комунальник" заходів реагування у сфері державного нагляду, шляхом зобов`язання зупинити виконання робіт в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі, у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю працюючих.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та законними.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Такі витрати позивачем у даній справі не понесені.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Держпраці у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, ) до Комунального підприємства "Созонівський комунальник" (27602, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Созонівка, вул. Паркова, 9, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Комунального підприємства "Созонівський комунальник" (27602, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Созонівка, вул. Паркова, 9, ), шляхом його зобов`язання зупинити виконання робіт в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина