Справа № 360/2110/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2110/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа Головне управління ДФС у Луганській області про оскарження дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі відповідач, Сватівський РВ ДВС), третя особа Головне управління ДФС у Луганській області (далі третя особа, ГУ ДФС у Луганській області), з урахуванням уточненого позову від 07.06.2019 позивач просить:

- визнати протиправними дії Сватівського відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження за вимогою ГУ ДФС України в Луганській області про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску за період квітень 2013 року - лютий 2014 року, не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження № 55568156, проведення стягнення з позивача на користь ГУ ДФС України в Луганській області недоїмки з єдиного внеску;

- зобов`язати відповідача скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 55568156 від 31.01.2018, повернути вимогу ГУ ДФС України в Луганській області без виконання та повернути примусове виконання, проведене на користь ГУ ДФС України в Луганській області з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 55568156.

Уточнену позовну заяву обґрунтовано тим, що дії відповідача є незаконними та такими, що грубо порушують права позивача як сторони у виконавчому провадженні, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки, копію постанови про відкриття ВП № 55568156 від 31.01.2018 та копії інших документів виконавчого провадження позивач не отримувала до 31.05.2019. Також, позивачу не відома дата звернення стягувача ГУ ДФС у Луганській області з вимогою як виконавчим документом до відповідача, оскільки позивачу не було направлено вищевказану постанову. Однак, позивач впевнена, що вимога про стягнення заборгованості з єдиного внеску за період квітень 2013 року лютий 2014 року була направлена стягувачем до відповідача після спливу передбаченого законом строку. Так, постанова про відкриття виконавчого провадження № 55568156, яка датована 31.01.2018, не була направлена боржнику в законний спосіб та боржнику не було відомо про будь-яке стягнення до лютого 2019 року. Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова, відомості про яку в січні, лютому 2018 року були відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження в зазначений в оскаржуваних постановах термін, було винесено значно пізніше, в невідомий час. Також, вимога ГУ ДФС у Луганській області не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а отже виконавчий документ повинен був бути повернутий відповідачем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. На підставі зазначеного позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовну заяву залишено без руху (а.с.29-31).

Ухвалою суду від 12.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України (а.с.1,2).

19.06.2019 від відповідача надійшли пояснення по справі (а.с.71-73), в яких зазначено, що відповідач заперечує проти позова та вважає його необґрунтованим з наступних підстав. 17.01.2018 до Сватівського РВ ДВС надійшла заява від 05.01.2018 за вх. № 49/9/12-32-17-07-15 про відкриття виконавчого провадження від ГУ ДФС у Луганській області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 4525,95 грн., до якої додавалася вимога від 07.11.2017 № Ф-93У. У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження ВП № 55568156 від 31.01.2018 та надіслано листом, у зв`язку з відсутністю фінансування на надсилання рекомендованих листів, постанову про відкриття виконавчого провадження позивачу та виклик державного виконавця з зобов`язанням прибути до відділу 16.02.2018 на 11:00 год. У встановлений термін боржник не з`явилася, а з`явилася лише 20.04.2018 та в усній формі пояснила, що вона не згодна з вимогою ГУ ДФС у Луганській області та відмовилася від давання письмових пояснень щодо погашення заборгованості за вимогою. Після закриття виконавчого провадження № 404410954, як фактично виконаного, ОСОБА_1 прибула до відділу ДВС та повідомила, що самостійно сплатить заборгованість у повному обсязі за вимогою № Ф-93У від 07.11.2017. ОСОБА_1 не сплачувала грошові кошти для погашення боргу, а тому 11.12.2018 державним виконавцем було направлено постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 до Сватівського відділу Білокуракинського ОУПФУ Луганської області. Таким чином, боржнику було відомо про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

17.01.2018 до Сватівського РВ ДВС від ГУ ДФС у Луганській області надійшла заява від 05.01.2018 за вх. № 49/9/12-32-17-07-15 про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та стягнення з боржника заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 4525,95 грн, до якої додана зазначена вимога від 07.11.2017 № Ф-93У (а.с.76-77, 97).

Надходження зазначеної заяви підтверджується витягом з журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області за період з 17.01.2018 по 17.01.218, в якому зазначено, що 17.01.2018 за вх. № 318 від ГУ ДФС у Луганській області надійшов виконавчий документ вимога № Ф-93У від 07.11.2017 на суму 4525,95 грн (а.с.93-95).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 07.11.2017 № Ф-93У станом на 26.12.2017 заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 4525,95 грн (а.с.97).

Постановою старшого державного виконавця Сватівського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області від 31.01.2018 відкрито виконавче провадження ВП № 55568156 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 07.11.2017 № Ф-93У на суму 4525,95 грн (а.с.78,79).

Листом Сватівського РВ ДВС від 31.01.2018 надіслано на адресу позивача та ГУ ДФС у Луганській області постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.80). Відповідач визнає у відзиві ту обставину, що надсилав позивачу цю постанову простою кореспонденцією через брак коштів в установі. Отже доказів, що позивач раніше, ніж зазначає в позові - 31.05.2019, отримала оскаржену постанову, відповідач суду не надав. Тому суд не має підстав для висновку, що позивач порушив передбачений 287 КАС України десятиденний строк звернення до суду щодо оскарження рішення державного виконавця.

Викликом державного/приватного виконавця Сватівського РВ ДВС від 01.02.2018 було зобов`язано позивача з`явитися до виконавця 16.02.2019 о 11:00 год. щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с.81,82).

Відповідно до акту державного виконавця Я.К. Мосєєва від 20.04.2018 по ВП № 55568156 боржник ОСОБА_1 відмовилась надати будь-які письмові пояснення за ВП № 55568156 щодо сплати боргу та відмовилась від підписання даного акту (а.с.87).

Постановою старшого державного виконавця Сватівського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області від 11.12.2018 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Сватівському відділі Білокуракинського ОУПФУ Луганської області та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу 5095,04 грн та листом від 11.12.2018 дану постанову направлено Сватівському відділу Білокуракинського ОУПФУ Луганської області (а.с.88,89).

Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 21.06.2019 ВП № 55568156 відкрито Сватівським РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області 31.01.2018 та знаходиться в стані примусового виконання (а.с.99).

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд враховує ту обставину, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Необхідно зазначити, що державний виконавець при надходженні виконавчого документа (вимоги про сплату боргу (недоїмки)) перевіряє її на відповідність вимогам статей 3 та 4 Закону України «Про виконавче провадження» та у випадку відповідності вимогам зазначених статей відкриває виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 07.11.2017 № Ф-93У надійшла до відповідача 17.01.2018, тобто у встановлений законом для державних органів тримісячний строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Таким чином, строк для пред`явлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2017 № Ф-93У до примусового виконання Головним управлінням ДФС у Луганській області не пропущений.

Суд зазначає, що зазначена вимога складена в формі, визначеної Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 за № 508/26953.

Згідно з пунктом 3 розділу VІ вказаної Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

А ні вказана Інструкція № 449, а ні Закон №1404-VIII не зобов`язує державного виконавця перевіряти узгодженість пред`явленої податковим органом до виконання вимоги (набрання нею чинності), що є обов`язком податкового органу, який пред`являє таку вимогу до виконання.

Позивачем жодних доказів визнання протиправною чи скасування вимоги податкового органу про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2017 № Ф-93У чи визнання протиправними їх дій щодо пред`явлення її до виконання суду не надано.

Крім того, позивач не довів суду тих обставин, що оскаржена ним постанова про відкриття виконавчого провадження № 55568156 була складена чи внесена до відповідного реєстру пізніше, ніж дата її постановлення - 31.01.2018, отже не довів обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідач же навпаки надав належні, достатні і достовірні докази для висновку суду про те, що оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55568156 від 31.01.2018 прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтовані, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа Головне управління ДФС у Луганській області про оскарження дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Шембелян