Справа № 826/16618/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2019 року № 826/16618/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКІ-ТРЕЙД»

до

Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про

визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКІ-ТРЕЙД» (надалі – позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення від 19.06.2018 № 803814/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 20 від 28.05.2018;

2) визнати протиправним та скасувати рішення від 29.05.2018 № 735669/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 3 від 04.05.2018;

3) визнати протиправним та скасувати рішення від 25.06.2018 № 729580/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 4 від 20.04.2018;

4) визнати протиправним та скасувати рішення від 25.02.2018 № 729579/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 7 від 25.04.2018;

5) визнати протиправним та скасувати рішення від 12.06.2018 № 784047/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 8 від 15.05.2018;

6) визнати протиправним та скасувати рішення від 25.05.2018 № 729578/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 9 від 27.04.2018;

7) визнати протиправним та скасувати рішення від 29.05.2018 № 735668/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 2 від 02.05.2018;

8) визнати протиправним та скасувати рішення від 12.06.2018 № 784048/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 5 від 07.05.2018;

9) визнати протиправним та скасувати рішення від 12.06.2018 № 784046/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 7 від 09.05.2018;

10) визнати протиправним та скасувати рішення від 25.05.2018 № 729577/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 2 від 18.04.2018;

11) визнати протиправним та скасувати рішення від 15.06.2018 № 799031/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 14 від 23.05.2018;

12) визнати протиправним та скасувати рішення від 19.06.2018 № 803813/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 16 від 24.05.2018;

13) визнати протиправним та скасувати рішення від 15.06.2018 № 799032/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 15 від 24.05.2018;

14) визнати протиправним та скасувати рішення від 16.06.2018 № 803812/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 19 від 26.05.2018;

15) визнати протиправним та скасувати рішення від 19.06.2018 № 803811/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 21 від 24.05.2018;

16) визнати протиправним та скасувати рішення від 19.06.2018 № 803815/41857147 та зобов'язати зареєструвати податкову накладну № 18 від 25.05.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз’яснено сторонам, що справа буде розглядатись одноособово суддею Григоровичем П.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що контролюючим органом не було дотримано законодавчо визначених вимог при вирішенні питання щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкових накладних, внаслідок чого оскаржувані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач заперечує по суті заявлених позовних вимог, посилаючись при цьому на те, що позивачем не було надано контролюючому органу весь пакет документів на підтвердження реальності здійснених господарських операцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

У зв'язку із здійсненням господарських операцій щодо продажу сільськогосподарської продукції, товариством з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» подано засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні, а саме:

податкову накладну №20 від 28.05.2018 на загальну суму 84000,00 грн., в тому числі ПДВ -14000,00 грн;

податкову накладну № 3 від 04.05.2018 на загальну суму 58800,00 грн., в тому числі ПДВ - 9800,00 грн;

податкову накладну № 4 від 20.04.2018 на загальну суму 190800,00 грн., в тому числі ПДВ - 31800,00 грн;

податкову накладну №7 від 25.04.2018 на загальну суму 139860,00 грн.; в тому числі ПДВ - 23310,00 грн;

податкову накладну № 8 від 15.05.2018 на загальну суму 111588,00 грн., в тому числі ПДВ - 18598,00 грн;

податкову накладну № 9 від 27.04.2018 на загальну суму 139860,00 грн., в тому числі ПДВ - 23 310,00 грн;

податкову накладну № 2 від 02.05.2018 на загальну суму 58800,00 грн., в тому числі ПДВ - 9800,00 грн;

податкову накладну № 5 від 07.05.2018 на загальну суму 105468,00 грн., в тому числі ПДВ – 17578,00 грн;

податкову накладну № 7 від 09.05.2018 на загальну суму 111537,00 грн., в тому числі ПДВ - 18589,00 грн;

податкову накладну № 2 від 18.04.2018 на загальну суму 87480,00 грн., в тому числі ПДВ - 14580,00 грн;

податкову накладну № 14 від 23.05.2018 на загальну суму 93240,00 грн., в тому числі ПДВ -15540,00 грн;

податкову накладну № 16 від 24.05.2018 на загальну суму 88200,00 грн., в тому числі ПДВ - 14700,00 грн;

податкову накладну № 15 від 24.05.2018 на загальну суму 101592,00 грн., в тому числі ПДВ - 16932,00 грн;

податкову накладну № 19 від 26.05.2018 на загальну суму 108006,00 грн., в тому числі ПДВ - 18001,00 грн;

податкову накладну № 21 від 24.05.2018 на загальну суму 95124,00 грн., в тому числі ПДВ - 15854,00 грн;

податкову накладну № 18 від 25.05.2018 на загальну суму 88200,00 грн., в тому числі ПДВ - 14700,00 грн.

Однак, Товариством отримано інформацію щодо зупинення реєстрації вказаних податкових накладних.

Як наслідок, платником податків було направлено на адресу контролюючого органу пояснення та документи на їх підтвердження щодо необґрунтованості зупинення такої реєстрації, а саме:

- по податковій накладній № 20 від 28.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 20180521 сільськогосподарської продукції від 21.05.2018 р.; Накладна № 322 від 28.05.2018; ТТН № 247 від 28.05.2018; Сертифікат відповідності СВ№000015; Видаткова накладна № 34 від 28.05.2018; Акт приймання-передачі Товару від 28.05.2018; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Платіжне доручення № 3795 від 11.06.2018; Платіжне доручення № 3813 від 14.06.2018; Звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку.

- по податковій накладній № 3 від 04.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Видаткова накладна № 17 від 04.05.18; Довіреність №131 від 28.03.2018; Платіжне доручення № 3587 від 05.05.2018; ТТН № 015924 від 04.05.2018; Протокол випробовування продукції № 1230/2017 від 19.10.2017; Договір № 19-04 поставки сільськогосподарської продукції від 19.04.18; Договір поставки №1 від 28.03.18 р.; Видаткова накладна № 226 від 04.05.18.

- по податковій накладній № 4 від 20.04.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Довіреність №131 від 28.03.2018; Видаткова накладна № 8 від 20.04.18; Видаткова накладна №205 від 20.04.18; ТТН № 015908 від 20.04.2018; Акт приймання-передачі Товару від 20.04.2018; Договір № 19-04 поставки сільськогосподарської продукції від 19.04.18 р.; Платіжне доручення № 3556 від 25.04.2018; Платіжне доручення № 3530 від 25.04.2018.

- по податковій накладній № 7 від 25.04.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Довіреність №131 від 28.03.20184; Видаткова накладна № 214 від 25.04.18; Видаткова накладна № 12 від 25.04.18; Акт приймання-передачі Товару від 25.04.2018; Платіжне доручення № 3556 від 25.04.2018; Протокол випробовування продукції № 1230/2017 від 19.10.2017; Договір № 19-04 поставки сільськогосподарської продукції від 19.04.18 р.; ТТН № 015914 від 25.04.2018.

- по податковій накладній № 8 від 15.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Довіреність №131 від 28.03.2018; Видаткова накладна № 15 від 15.05.18; ТТН № 015 від 15.05.2018; Якісне посвідчення; Видаткова накладна № 22 від 15.05.18; Акт приймання-передачі Товару від 15.05.2018; Платіжне доручення № 3688 від 22.05.2018; Заключна виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; Договір № 040518 поставки від 04.05.18 р.

- по податковій накладній № 9 від 27.04.2018: Акт приймання-передачі Товару від 27.04.2018; Видаткова накладна № 14 від 27.04.18; ТТН № 015920 від 27.04.2018; Видаткова накладна №217 від 27.04.18; Платіжне доручення № 3556 від 25.04.2018; Протокол випробовування продукції № 1230/2017 від 19.10.2017; Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень.

- по податковій накладній № 2 від 02.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Довіреність №131 від 28.03.2018; Акт приймання-передачі Товару від 02.05.2018; Видаткова накладна № 16 від 02.05.18; Договір № 19-04 поставки сільськогосподарської продукції від 19.04.18 р.; Платіжне доручення № 3587 від 05.05.2018; Протокол випробовування продукції № 1230/2017 від 19.10.2017; ТТН № 015922 від 02.05.2018; Видаткова накладна № 219 від 02.05.18.

- по податковій накладній № 5 від 07.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 20180521 від 21.05.18 р.; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Акт приймання-передачі Товару від 07.05.2018; Видаткова накладна № 2 від 07.05.18; Договір поставки № 040518 від 04.05.18; Платіжне доручення № 3688 від 22.05.2018; ТТН № 2 від 07.05.2018; Якісне посвідчення; Видаткова накладна № 19 від 07.05.18; Заключна виписка КБ «ПРИВАТБАНК».

- по податковій накладній № 7 від 09.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 20180521 від 21.05.18 р.; Договір поставки № 040518 від 04.05.18 р.; Видаткова накладна № 6 від 09.05.18; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Якісне посвідчення; Платіжне доручення № 3688 від 22.05.2018; Заключна виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; Видаткова накладна № 21 від 09.05.18; Акт приймання-передачі Товару від 09.05.2018; ТТН №6 від 09.05.2018.

- по податковій накладній № 2 від 18.04.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Видаткова накладна № 7 від 18.04.18; Акт приймання-передачі Товару від 18.04.2018; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Договір поставки № 28/03 від 28.03.18 р.; накладна № 464 від 18.04.18; Платіжне доручення № 3556 від 25.04.2018.

- по податковій накладній № 14 від 23.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Договір поставки № 18-04/18 від 19.04.18 р.; Видаткова накладна № 28 від 23.05.18; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Сертифікат відповідності СВ № 000015; Акт приймання-передачі Товару від 23.05.2018; ТТН № 235 від 23.05.2018; накладна № 304 від 23.05.18; Платіжне доручення № 3707 від 22.05.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; Платіжне доручення № 3703 від 22.05.2018;

- по податковій накладній № 16 від 24.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; накладна № 307 від 24.05.18; Договір поставки № 18-04/18 від 19.04.18 р.; Видаткова накладна № 30 від 24.05.2018; Сертифікат відповідності СВ № 000015; Акт приймання-передачі Товару від 24.05.2018; ТТН № 238 від 24.05.2018; Платіжне доручення № 3789 від 08.06.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; платіжне доручення № 3749 від 31.05.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК».

- по податковій накладній № 15 від 24.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Видаткова накладна № 50 від 24.05.18; ТТН № 50 від 24.05.2018; Видаткова накладна № 29 від 24.05.2018; Акт приймання-передачі Товару від 24.05.2018; Договір поставки №20180521 сільськогосподарської продукції від 21.05.18 р.; Довіреність № 131 від 28.03.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; Платіжне доручення № 3716 від 29.05.2018; Сировинна довідка № 2583 від 21.05.18.

- по податковій накладній № 19 від 26.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Договір поставки № 20180521 сільськогосподарської продукції від 21.05.18 р.; Видаткова накладна № 33 від 26.05.18; Видаткова накладна № 51 від 26.05.18; Акт приймання-передачі Товару від 26.05.2018; ТТН №51 від 26.05.2018; Сировинна довідка № 2583 від 21.05.18; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Платіжне доручення № 3801 від 12.06.2018; Платіжне доручення № 3789 від 08.06.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК».

- по податковій накладній № 21 від 24.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; Договір поставки № 20180521 сільськогосподарської продукції від 21.05.18 р.; Сировинна довідка № 2583 від 21.05.18; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Платіжне доручення № 3791 від 11.06.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК»; Видаткова накладна № 35 від 24.05.18; Акт приймання-передачі Товару від 24.05.2018; Видаткова накладна № 49 від 24.05.18; ТТН № 49 від 24.05.2018.

- по податковій накладній № 18 від 25.05.2018: Договір № 01/04-18 від 01.04.2018 року оренди складських приміщень; Договір поставки № 18-04/18 від 19.04.18 р.; Договір поставки № 1 від 28.03.18 р.; видаткова накладна № 32 від 25.05.18; накладна № 316 від 25.05.18; ТТН № 243 від 25.05.2018; Сертифікат відповідності СВ №000015; Акт приймання-передачі Товару від 25.05.2018; Довіреність № 131 від 28.03.2018; Платіжне доручення № 3794 від 11.06.2018; виписка КБ «ПРИВАТБАНК».

Незважаючи на подання позивачем вказаних вище документів, відповідачем прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, а саме:

- від 19.06.2018 року № 803814/41857147 стосовно податкової накладної № 20 від 28.05.2018;

- від 29.05.2018 року № 735669/41857147 стосовно податкової накладної № 3 від 04.05.2018;

- від 25.06.2018 року № 729580/41857147 стосовно податкової накладної № 4 від 20.04.2018;

- від 25.02.2018 року № 729579/41857147 стосовно податкової накладної № 7 від 25.04.2018;

- від 12.06.2018 року № 784047/41857147 стосовно податкової накладної № 8 від 15.05.2018;

- від 25.05.2018 року № 729578/41857147 стосовно податкової накладної № 9 від 27.04.2018;

- від 29.05.2018 року № 735668/41857147 стосовно податкової накладної № 2 від 02.05.2018;

- від 12.06.2018 року № 784048/41857147 стосовно податкової накладної № 5 від 07.05.2018;

- від 12.06.2018 року № 784046/41857147 стосовно податкової накладної № 7 від 09.05.2018;

- від 25.05.2018 року № 729577/41857147 стосовно податкової накладної № 2 від 18.04.2018;

- від 15.06.2018 року № 799031/41857147 стосовно податкової накладної № 14 від 23.05.2018;

- від 19.06.2018 року № 803813/41857147 стосовно податкової накладної № 16 від 24.05.2018;

- від 15.06.2018 року № 799032/41857147 стосовно податкової накладної № 15 від 24.05.2018;

- від 16.06.2018 року № 803812/41857147 стосовно податкової накладної № 19 від 26.05.2018;

- від 19.06.2018 року № 803811/41857147 стосовно податкової накладної № 21 від 24.05.2018;

- від 19.06.2018 року № 803815/41857147 стосовно податкової накладної № 18 від 25.05.2018.

Проаналізувавши зміст рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, судом встановлено, що підставою прийняття рішень, зазначено ненадання платником податку копій документів, в тому числі:

- договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податків, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором.

Незгода з вказаними рішеннями відповідача зумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем в наданому відзивах не зазначено, яких саме документів не було надано позивачем в підтвердження реальності господарських операцій, натомість лише перераховано весь перелік документів, відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.02.2018 №117.

За таких обставин, оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб’єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами, як джерело права, вказано, що орган влади зобов’язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб’єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об’єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб’єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб’єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб’єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов’язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб’єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб’єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб’єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб’єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб’єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 204), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі – Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов’язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статі 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі – Порядок № 117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У той же час, згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов’язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом, що не заперечується відповідачем в наданому відзиві, позивачем, у спосіб, визначений Порядком № 117, направлено контролюючому органу пояснення та копії документів по господарським операціям, на підставі який і були сформовані податкові накладні.

Належним чином засвідчені копії договорів, видаткових накладних, ТТН, податкових накладних, платіжних доручень, долучено позивачем до матеріалів справи.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять в собі лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.

Отже, такі рішення суб’єкта владних повноважень не містять чіткої підстави для не прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

Господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні, мають, на переконання суду, реальний характер, адже контролюючим органом зворотного з посиланням на належні та допустимі докази не доведено.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує а ні обставин здійснення платником податків господарської операції, а ні обставин наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Київській, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов’язати відповідача - суб’єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб’єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З аналізу норм КАС України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов’язати відповідача - суб’єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб’єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб’єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов’язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та “Кутіч проти Хорватії” (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов’язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні подані позивачем, датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Водночас, варто зазначити про наслідки відсутності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, або реєстрації їх із порушенням встановленого ПК України строку.

Так, у разі порушення строку реєстрації, застосовуються штрафні санкції, передбачені ст. 1201 ПК України, а згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку – продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов’язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов’язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, враховуючи вказані наслідки, а також вимоги п. 20 Порядку № 1246, суд вважає, що податкові накладні потрібно вважати прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Поряд з цим, зміст принципу офіційного з’ясування всіх обставин у справі, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, зобов’язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

В даному випадку позивачем у складі відповідачів не визначено Державну фіскальну службу України, яка відповідно до п.20 Порядку здійснює реєстрацію податкових накладних.

З огляду на викладене, а також з метою ефективного, повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації та зобов’язати Головне управління ДФС у Київській області вчинити дії щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних датами їх отримання.

Згідно з положеннями статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) від 19.06.2018 № 803814/41857147;

2) від 29.05.2018 № 735669/41857147;

3) від 25.06.2018 № 729580/41857147;

4) від 25.02.2018 № 729579/41857147;

5) від 12.06.2018 № 784047/41857147;

6) від 25.05.2018 № 729578/41857147;

7) від 29.05.2018 № 735668/41857147;

8) від 12.06.2018 № 784048/41857147;

9) від 12.06.2018 № 784046/41857147;

10) від 25.05.2018 № 729577/41857147;

11) від 15.06.2018 № 799031/41857147;

12) від 19.06.2018 № 803813/41857147;

13) від 15.06.2018 № 799032/41857147;

14) від 16.06.2018 № 803812/41857147;

15) від 19.06.2018 № 803811/41857147;

16) від 19.06.2018 № 803815/41857147;

3. Зобов'язати Головне управління ДФС у Київській області вчинити дії по реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступних податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» датами їх доставлення до центрального рівня Державної податкової служби України, а саме:

1) податкову накладну № 20 від 28.05.2018;

2) податкову накладну № 3 від 04.05.2018;

3) податкову накладну № 4 від 20.04.2018;

4) податкову накладну № 7 від 25.04.2018;

5) податкову накладну № 8 від 15.05.2018;

6) податкову накладну № 9 від 27.04.2018;

7) податкову накладну № 2 від 02.05.2018;

8) податкову накладну № 5 від 07.05.2018;

9) податкову накладну № 7 від 09.05.2018;

10) податкову накладну № 2 від 18.04.2018;

11) податкову накладну № 14 від 23.05.2018;

12) податкову накладну № 16 від 24.05.2018;

13) податкову накладну № 15 від 24.05.2018;

14) податкову накладну № 19 від 26.05.2018;

15) податкову накладну № 21 від 24.05.2018;

16) податкову накладну № 18 від 25.05.2018.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 28192,00 (двадцять вісім тисячь сто дев’яносто дві грн 00 коп.).

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКІ-ТРЕЙД» (ідентифікаційний , адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 6-В).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДФС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ідентифікаційний , адреса: 03151, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАРОДНОГО ОПОЛЧЕННЯ, будинок 5-А).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII “Перехідні положення” КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович