Справа № 161/5791/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5951/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Самолюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року у справі № 161/5791/19 за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання для забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2019р. позивач Управління Державної міграційної служби України у Волинській області звернувся в суд з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання для забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2019 р. позов задоволено. Суд видворив в примусовому порядку за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. Затримано відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на термін до 6 ( шести) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2019 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник апелянта Самолюк В.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2017р. працівниками Турійського РС УДМС України у Волинській області в с. Задиби Турійського району виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в Україні з порушенням правил перебування іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП. (а.с.

Особа ОСОБА_1 встановлена, що підтверджується паспортом серії , який виданим 28.08.2003р. ПО №2 МВС м. Старий Оскол Бєлгородської області Російської Федерації.

Працівниками міграційної служби встановлено, що 30.09.2009р. відповідач прибув легально на територію України з метою оформлення посвідки на постійне місце проживання на території України. Однак, після закінчення дозволеного строку ( 90 днів перебування протягом 180 днів ) до Турійського РС УДМС України у Волинській області щодо продовження строку перебування на території України останній не звернувся.

30.08.2017р. головним спеціалістом Турійського РС УДМС України у Волинській області Малашук І.В. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської федерації ОСОБА_1 який зобов`язався покинути територію України до 28.09.2017 року, однак вказане рішення не виконав.

Працівниками міграційної служби 08.04.2019р. затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, про що складено протокол № 8 про адміністративне затримання. (а.с. 6 )

Зокрема, встановлено, що відповідач перебуває на території України з порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки відсутні документи на право перебування на території України, до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України не звертався.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби Безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особи без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Із змісту ч. 1 ст. 289 КАС України видно, що за за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховної Радою України є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України то застосовуються правила міжнародного договору.

22.10.2012р. підписана Угода між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Управління Державної міграційної служби України у Волинській області як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України. Відповідач не дотримав процедуру яка визначена вищевказаним міжнародним договором щодо затримання відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в позові.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2019 року у справі № 161/5791/19 - скасувати.

В позові Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання для забезпечення примусового видворення за межі території України - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова кладена в повному обсязі 24.06.2019р.