Справа № 400/311/19(2-а/400/3/19)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 400/311/19(2-а/400/3/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павловця Миколи Івановича

на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Шаєнко Ю.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в смт Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павловця Миколи Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

09 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії відповідача незаконними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.02.2019 року, зафіксованого не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 121 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 340 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 26 лютого 2019 року о 03:45 год. позивач керував вантажним автомобілем з причіпом реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ГРЕЙН - ЕКСПРЕС» з вантажем, рухався по вул. Старовокзальній, 97, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Позивача було зупинено відповідачем та за наслідками розгляду справи, останнім винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення п. 2.9 ПДР, а саме допущення технічних несправностей у вигляді неосвітлення номерного знаку та встановлення шин із протекторами різних малюнків. Позивач зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не було враховано того, що під час руху позивач пошкодив шини автомобіля, тому з метою прибуття до місця призначення вимушений був замінити шини, що призвело до експлуатації автомобіля із різним малюнком протекторів шин. Також, на думку позивача відповідач, враховуючи, що позивач не погоджується з постановою про накладення адміністративного стягнення, повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення та приєднати його разом з відеозаписом, поясненнями свідків та/або іншими доказами до оскаржуваної постанови в якості адміністративних матеріалів.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено: визнано незаконними дії відповідача щодо складання постанови від 26.02.2019 року серії АР №892005 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №892005 від 26.02.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасовано та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 26.02.2019 року під час патрулювання відповідачем було помічено транспортний засіб КТС КТКZ65Ю д.н.з НОМЕР_1 з причіпом КТС РССР14, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 Вказаний транспортниї засіб рухався без освітлення номерного знаку у темну пору доби, а також мав технічну несправність, а саме: на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини різних моделей з різними типами малюнку, чим порушено п. 2.9 (в) та 31.4 (г) ПДР України. Факт вчинення позивачем обох правопорушень підтверджується відеозаписом з нагрудної боді-камери. Відповідач зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ним було дотримано вимоги закону, повідомлено позивачу про початок розгляду справи, роз`яснено права особі, відносно якої розглядається справа, порядок та строки оскарження постанови. Також, відповідач зазначає. що справу було розгляду у відповідності до приписів КУпАП на місці зупинки автомобіля, без складання протоколу в порядку скороченого провадження, як це передбачено ст. 258 та ст. 256 КУпАП.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.02.2019 року інспектором взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павловцем Миколою Івановичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №892005, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови від 26.02.2019 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом КТС КТКZ65Ю д.н.з НОМЕР_1 з причіпом КТС РССР14, д.н.з НОМЕР_2 рухався з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України, а також допустив технічні несправності, а саме на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини різних моделей з різними типами малюнку, чим порушив п. 31.4.5 (г) ПДР України.

Вважаючи зазначену постанову протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого на розгляд справи. Також, суд виходив з того, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною, оскільки в супереч Інструкції вона не заповнена друкованими літерами в графах відомості про позивача та особу, яка розглядає справу.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, номерний знак якого неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до п. 31.4.5 (г) ПДР України, експлуатація автомобіля забороняється, в разі якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів

Відповідальність за ч.1 та ч. 6 ст.121 КУпАП настає у разі порушення водієм вимог технічного стану автомобіля, освітлення номерного знаку в темну пору доби під час руху.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідачем до матеріалів справи було долучено відеозапис з місця події, на який є послання в постанові по справі про адміністративне правопорушення. (а.с.24)

Із вказаного відеозапису видно, що позивач, дійсно керував вантажним автомобілем із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, крім того, автомобіль мав технічні несправності, а саме на одну вісь транспортного засобу було встановлено шини різних моделей з різними типами малюнку протекторів, що є порушенням вимог ПДР України.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, відтак вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що доводи позивача з приводу того, що відповідачем не враховано його пояснення під час розгляду справи жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, в той же час, як видно з відеозапису, позивач утримався від надання пояснень, обмежившись лише підписом в отриманні постанови.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими висновки суду першої інстанції про невідповідність змісту постанови вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Як видно з оскаржуваної постанови, її складено в письмовій формі шляхом заповнення відповідно до вимог п. 8 роздялу ХІІІ Інстукції. При цьому, вписані відповідачем в графи відомості щодо особи, яка розглядає справу та особи, яка притягається до відповідальності дійсно виконані не друкованими, а прописними літерами. Між тим, відомості зазначені в постанові є такими, що виконані на належному рівні, є чіткими, доступними та зрозумілими для прочитання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді справи суди повинні уникати надмірного формалізму, який може призвести до безпідставного скасування рішення суб`єкта владних повноважень, що відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, не заповнення відомостей щодо особи, яка розглядає справу та особи, яка притягається до відповідальності дійсно виконані друкованими літерами не може слугувати підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам Закону, а також не може створювати підстав для звільнення особи від відповідальності за адміністративне правопорушення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та правомірно було розгляду справу та винесено постанову про приятгнення позивача до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу.

Стосовно доводів позивача з приводу того, що відповідач повинен був приєднати до оскаржуваної постанови відеозапис з місця події, показання свідків та інші матеріали, суд апеляційної інстанції зазначає, що приєднання таких матеріалів до постанови не передбачене чинним законодавством, при цьому суд апеляційної інстанції враховує той факт, що відповідачем вказано технічний засіб, на якій здійснено фіксацію порушення, що є достатнім в розумінні Закону.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Павловця Миколи Івановича - задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року в адміністративній справі №400/311/19 (2а/400/3/19) - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай