Справа № 214/8185/18(2-а/214/6/19)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 214/8185/18(2-а/214/6/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кузьменка Павла Геннадійовича на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13 травня 2019 р. (суддя Гринь Н.Г.) в адміністративній справі №214/8185/18(2-а/214/6/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кузьменка Павла Геннадійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними дії посадової особи полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України інспектора Кузьменка Павла Геннадійовича та скасувати постанову посадової особи полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України інспектора Кузьменка Павла Геннадійовича серії НК №410528 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13 травня 2019 р. позовні вимоги задоволено частково. Суд вирішив постанову серії НК №410528 від 30.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кузьменком Павлом Геннадійовичем - скасувати, справу закрити. В задоволенні іншої частини вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. Апелянт вказує, що ним, під час патрулювання 30.11.2018 близько 09 год. 30 хв. у м. Кривому Розі був помічений транспортний засіб «ЗАЗ» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який проїхав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Скаржник зазначає, що на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського під назвою « 907(2)» зафіксовано, як позивача ознайомлюють з відеозаписом, на якому, у свою чергу, було зафіксовано факт проїзду позивачем перехрестя на заборонений сигнал світлофора, після перегляду якого, останній визнав свою провину, зазначивши, що готовий понести відповідальність, оскільки не вірно розібрався сигналом якого світлофору він повинен був керуватися.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції в силі, зазначаючи про відсутність доказів скоєння ним адміністративного правопорушення.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про місце, день і час розгляду справи, не прибули. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Скаржник та відповідач про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 листопада 2018 року інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кузьменком П.Г. винесено постанову серії НК №410528 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7).Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 30 листопада 2018 року о 09.36 год. водій автомобіля марки ЗАЗ 110588-2, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рухаючись по автодорозі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, проїхав перехрестя вул. Вокзальна в м. Кривому Розі на забороняючий рух червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність спірної постанови у зв`язку із недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відтак - і допущення порушення п.8.7.3 «е» ПДР України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, колегії суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідачем доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного проступку, за яке передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 122 КУпАП, суду не надано.

Доводи скаржника про те, що достатнім доказом правомірності рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності) є відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського під назвою « 907(2)», яким зафіксовано, як позивача ознайомлюютьі з відеозаписом, на якому було зафіксовано факт проїзду ним перехрестя на заборонений сигнал світлофора, після перегляду якого, останній визнав свою провину, колегія суддів вважає неспроможними. Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач стверджував, що постанову оскаржуватиме, а свою незгоду із притягненням його до відповідальності зафіксував в постанові під час ознайомлення з нею та отримання копії (запис T70; (2), час запису 09.50 год.). Відеозапис із фіксуванням обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як доказ на підтвердження факту вчинення позивачем порушення, суду не надано.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин оскаржене рішення суду першої інстанції, яке переглянуто колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги, скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кузьменка Павла Геннадійовича - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13 травня 2019 р. в адміністративній справі №214/8185/18(2-а/214/6/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук