Справа № 240/8415/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Житомир справа №240/8415/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лозової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області щодо винесення рішення про відмову у переведенні із пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723- VII з додатково наданими довідками до розрахунку пенсії про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1106/04 від 20.03.2019, №1108/04 від 20.03.2019;

- зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Житомирської області здійснити з 20.03.2019 переведення ОСОБА_1 із пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723- VII з додатково наданими довідками до розрахунку пенсії про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1106/04 від 20.03.2019, №1108/04 від 20.03.2019, та призначити пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням наданих довідок до розрахунку пенсії по інвалідності державного службовця від 20.03.2019 № 1106/04 - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що складає - 44 404,81 грн., від 20.03.2019 № 1108/04 - про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), що складає - 8620,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 05.09.2014 Управління Пенсійного фонду України в місті Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області позивачу призначило пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

В подальшому, наказом №77-ос від 06.10.2015 позивача звільнено з посади завідувача сектору ведення електронних реєстрів, підтримки, адміністрування і захисту інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в місті Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області відповідно до ст. 38 КЗпП України ( за власним бажанням).

20 березня 2019 року позивач звернулась до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Рішенням №12 від 28.03.2019 відмовлено позивачу у призначенні пенсії державного службовця та листом від 28.03.2019 №1873/03-1 Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області роз`яснило, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ, відповідно до пункту 10, 12 "Прикінцевих положень" якого пенсія державного службовця згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ (01.05.2016) обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII і актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби визначених Законом України "Про державну службу" №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. Особам із числа державних службовців пенсія по інвалідності не передбачена, а тому право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності із Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ у позивача відсутнє.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 20 червня 2019 року о 12:20.

В судове засідання 20 червня 2019 року о 12:20 з`явились позивач та представник відповідача.

Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 14.06.2019 №2160/07. Зазначила, що за наявності станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, але за умови: у порядку визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад держаних осіб. Управлінням встановлено, що трудовий стаж позивача на державній службі становить 15 років 09 місяців 28 днів та станом на 01 травня 2016 року не займала посаду державної служби, а тому, відповідно, ОСОБА_1 не має право на переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.30).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З 05.09.2014 Управління Пенсійного фонду України в місті Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області ОСОБА_1 призначило пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с.22).

Відповідно до запису в трудовій книжці НОМЕР_2 наказом №77-ос від 06.10.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору ведення електронних реєстрів, підтримки, адміністрування і захисту інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в місті Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області відповідно до ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (а.с.21).

20 березня 2019 року позивач звернулась до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII (а.с.13).

Рішенням №12 від 28.03.2019 відмовлено позивачу у призначенні пенсії державного службовця та листом від 28.03.2019 №1873/03-1 Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області роз`яснено, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ, у відповідно до пункту 10, 12 "Прикінцевих положень" якого пенсія державного службовця згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ (01.05.2016) обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII і актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби визначених Законом України "Про державну службу" №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. особам із числа державних службовців пенсія по інвалідності не передбачена, а тому право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності із Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ у позивача відсутнє (а.с.8-9).

В подальшому, 01 червня 2019 року ОСОБА_1 встановлено 2-гу групу інвалідності довічно, про що свідчить відповідний запис у посвідченні серія НОМЕР_3 (а.с.22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається з 01.01.2016 Законом України "Про державну службу" № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), до 01.01.2016 Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-XII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Даний висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що трудовий стаж позивача на державній службі становить 15 років 9 місяців 29 днів.

Оскільки позивач на день набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) не обіймала посаду державної служби, має стаж державної служби менше 20 років, то суд вважає, що ОСОБА_1 не має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, та, відповідно, відсутні правові підстави для переведення з пенсії по інвалідності, призначеної їй згідно із законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 25 червня 2019 року.

Суддя Л.А.Шуляк