Справа № 182/6618/18(2-а/0182/18/2019)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2019 року м. Дніпросправа № 182/6618/18(2-а/0182/18/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Кушки Володимира Івановича

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року (головуючий суддя Рибакова В.В.)

у справі № 182/6618/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Кушки Володимира Івановича

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Кушки Володимира Івановича, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 194319 від 27.08.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення винесене відповідачем за відсутності події правопорушення, оскільки наявність на лобовому склі транспортного засобу сколу або тріщини, відповідно до законодавства та встановлених правил експлуатації не забороняє його подальший рух та його експлуатацію, а отже і не несе за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.121 КУпАП.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено за відсутністю в діях позивача ознак правопорушення, відсутністю доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Скаржник зазначає, що під час винесення оскаржуваного рішення діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, технічний стан та обладнання якого не відповідали вимогам стандартів, як вказано в п.31.1 ПДР України. Оскаржувана постанова не містить посилань на п.31.6 ПДР, яким встановлено порушення Правил, за умови настання яких забороняється подальший рух транспортних засобів. Також відповідач вказує, що позивач не заперечував проти факту наявності на вітровому склі в зоні роботи склоочисників тріщини. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 27.08.2018 інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Кушкою Володимиром Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 194419 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що 27.08.2018 близько 16:50 год. на автодорозі Полтава-Олександрія, М-22, 52 км, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 95-430, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SNCO 24, номерний знак НОМЕР_2 , у якому на вітровому склі в зоні роботи склоочисників присутня тріщина, що є порушенням вимог п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п.31.1 Правил дорожнього руху України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою права передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом, що має, зокрема, технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», застосований відповідачем, поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31.1 ПДР встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Положеннями п. 31.4 ПДР визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.

Однак, у вказаному переліку відсутня така обставина, як тріщини та сколи на вітровому склі ТЗ в зоні склоочисників.

Таким чином, наявність тріщин та сколів на вітровому склі в зоні склоочисників транспортного засобу не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Кушки Володимира Івановича залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року у справі № 182/6618/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко