Справа № 320/2919/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 червня 2019 року м. Київ № 320/2919/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору в межах позовної заяви ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Ірпінського ОПФУ Київської області про визнання протиправними дій відповідача щодо порядку обчислення, нарахування та виплаті їй пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії згідно з законодавством.

До позовної заяви було долучено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. Обґрунтовуючи підстави щодо звільнення, заявниця посилається на незадовільний матеріальний стан та на те, що вона являється малозабезпеченою особою.

Дослідивши зміст клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАСУ, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, - ч. 2 ст. 8 Закону.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, суд може, а не зобов`язаний звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату у чітко передбачених законом випадках.

У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та надати суду відповідні докази. За офіційними даними Держстату України незадовільний матеріальний стан має 80% населення України, натомість відстрочення, розстрочення та звільнення від сплати судового збору є заходом виключного характеру, а відтак потребує доказового обґрунтування.

Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23.01.2015 р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, а не звільнення від сплати.

Суд зазначає, що позивачка не включена до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позову, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом України "Про судовий збір", а тому є його платником на загальних підставах.

При цьому, суд відхиляє у якості обгрунтування незадовільного матеріального становища заявниця акт, складений депутатом Ірпінської міської ради Київської області, оскільки акт є неналежним доказом, до того ж оформленим з порушенням Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Положеннями ст.11 вказаного Закону чітко встановлені повноваження місцевих депутатів, до кола яких не відноситься складання актів про матеріальне становище мешканців населених пунктів та посвідчувати будь-які юридичні факти. Оскільки позивачка не надала суду належних та допустимих доказів про розмір її річного доходу та своєї родини, суддя позбавлений можливості перевірити її майновий стан, а відтак і вирішити питання щодо звільнення від сплати судового збору, тому в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, поданого при зверненні до суду.

Керуючись статтями 133, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 293-297 КАСУ.

Суддя Брагіна О.Є.