Справа № 522/1053/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1053/19
Провадження № 2-а/522/229/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

За участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області Пересунько Сергія Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ №848020 від 09.01.2019 року про накладення адміністративного стягненя по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 23 січня 2019 року до суду з позовом до інспектора УПП в Одеській області Пересунько Сергія Олеговича в якому просить визнати незаконними дії інспектора УПП в Одеській області лейтенанта поліції Пересунько С. О., 3 батальйону 4 роти, щодо складання постанови серій ЕАВ № 848020 від 09.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; визнати протиправною та скасувати постанову серій ЕАВ № 848020 від 09.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Одеської області судові витрати у розмірі 2 250 грн. 00 коп.

Позивач посилається на те, що він 09.01.2019 року близько 18 години 20 хв, керуючи автомобілем Nissan Micra, д/н НОМЕР_1 , здійснив поворот із крайньої лівої смуги з вулиці Середньофонтанська на вулицю Піроговська на зелений знак світлофору, що дозволяв даний рух автомобіля (додаткова зелена секція світлофору із стрілкою наліво), який погас в той час, коли позивач знаходився на перехресті, що дозволяло йому закінчити маневр, що позивач і вчинив, для того щоб не заважати руху автомобілів зустрічного напряму. Однак, після зупинки на червоний сигнал світлофора на вул. Пироговській, автомобіль позивача був зупинений інспектором ПП, який не представившись та не надавши відповідних документів, не роз?яснивши суті правопорушення, склав оскаржувану постанову, чим, як вважає позивач грубо порушив його законні права та інтереси. Вже пізніше, позивач отримав інформацію про прізвище інспектора та про те, що перехрестя вулиць Середньофонтанської та Пироговської не було місцем патрулювання даного екіпажу поліції. Також, на запит позивача УПП в Одеській області не надало відео фіксації правопорушення, яка не велась.

Сума правничої допомоги, наданої позивачеві складає 2250 грн., які він просить стягнути з відповідача.

Провадження у справі відкрито 24 січня 2019 року та встановлено спрощений порядок розгляду справи.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року до справи у якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

13 травня 2019 року до суду надійшли пояснення УПП в Одеській області ДПП, в який представник УПП посилається на те, що позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 ПДР України, а тому вимоги позивача не обґрунтовані.

В судове засідання позивач не з?явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких клопотань чи заяв з приводу розгляду справи не надавав.

Представник третьої особи просила провести судове засідання за її відсутності та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Суд розглядає справу за відсутності сторін та представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 848020 від 09 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено порушення позивачем вимог п.8.7.3. ПДР (порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою), а саме здійснення позивачем повороту ліворуч з вул. Середньофонтанської на вул. Пироговську на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання. світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7).

Відповідно до п.8.7.3 ПДР України: «Сигнали світлофора мають такі значення: ... з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками)».

Згідно з п. 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанова про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, ш: пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 278 КУпАП інспектор патрульної поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При відхиленні клопотання про перенесення розгляду справи інспектор діяв правомірно, оскільки, законодавцем визначено, що дана категорія справ вирішується на місці вчинення адміністративного правопорушення. А так як інспектор є посадовою особою державного органу, то на нього покладено обов`язок діяти лише у спосіб визначений чинним законодавством.

Отже, відповідач в даному випадку мав право розглянути справу на місці зупинки автомобілю, а тому при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядку встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Підстав для умисного спотворювання обставин події у відповідача, котрий не мав жодних відносин із позивачем, а виконував обов`язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, судом не встановлено.

Крім того, ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.17 року).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.17 року).

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17 року), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обгрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з цим, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обгрунтована.

За таких обставин, суд доходить висновку про не обґрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, не підлягають стягненню й судові витрати.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 139, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області Пересунько Сергія Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дії інспектора УПП в Одеській області лейтенанта поліції Пересунько С. О., 3 батальйону 4 роти, щодо складання постанови серій ЕАВ № 848020 від 09.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ № 848020 від 09.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Одеської області, судових витрат у розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П?ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

13.06.2019