Справа № 160/295/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2019 року Справа № 160/295/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
за участі секретаря судового засідання Черніженко К.Е.
представника позивача Бурі О.Є.
представників відповідача Солодової А.О., Іванова Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
10.01.2019 року Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі АТ Нікопольський завод феросплавів, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просить суд:
Ухвалою від 14.01.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 КАС України. Також, сторонам був встановлений строк для подання до суду відзиву на позову, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, відповідно.
Ухвалою від 01.02.2019 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; підготовче засідання призначено на 21.02.2019 року об 13:00 годині.
20.02.2019 року позивачем надано відповідь на відзив, яка за своїм змістом є тотожним позовній заяві.
26.02.2019 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, які за своїм змістом є аналогічні відзиву на позовну заяву з посиланням на судову практику.
Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.
Представники відповідача вимоги позову не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях.
Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів (ідентифікаційний код 00186520), зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 05.03.1994 року. На податковий облік органами державної податкової служби взято 05.03.1994 року за № 721 та перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, в тому числі і як платник податку на додану вартість на підставі свідоцтва від 02.11.2006 №3651559.
Основним видом діяльності позивача, є: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (Код КВЕД 24.10).
За результатами перевірки 03.10.2018 року складено акт № № 80/28-10-46-09/00186520, у висновку якого, зазначено про встановлення наступних порушень:
- п.п. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - АТ Нікопольський завод феросплавів завищено податковий кредит всього у сумі 395826 грн., у тому числі: липень 2018 року 395826 грн., внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ, АТ Нікопольський завод феросплавів завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту у загальному розмірі 395826 грн., у тому числі, за липень 2018 року 395826 грн.
Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення та взаємовідносини АТ "Нікопольський завод феросплавів" із контрагентами-постачальниками ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ і ТОВ РЕСУРС Н, які мали вплив на формування податкового кредиту та від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації за липень 2018 року, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також, відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ, є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також, зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, тощо.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.
З цього приводу також звертається увага, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Судом встановлено, що АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ РЕСУРС Н (підрядник) договір підряду № 1802349 від 02.05.2018 року, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з ремонту заводських автодоріг та міських автодоріг закріплених за заводом.
Термін виконання робіт травень-серпень 2018 року.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали підрядника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 1839999,96 грн., (у тому числі ПДВ 306666,66 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт заводських автодоріг і міських доріг, закріплених за заводом ПАТ «НЗФ», підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
Виконання обумовлених договором зобов`язань підтверджено: рахунком-фактурою № СФ-0000024 від 06.07.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 06.07.2018 року, податковою накладною № 1 від 06.07.2018 року.
Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням № 226935 від 11.09.2018 року.
Судом встановлено, що АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1703594 від 20.06.2017 року, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з відновлення стиків між карнизними плитами покриття ЦВФ, ділянка № 2, СГП-2 ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт червень-вересень 2017 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали; пропан-бутан; руберойд, що направляється (для нижнього шару); матеріали згідно кошторису, складання ПОР- підрядника; матеріали згідно кошторису; руберойд, що направляється (для верхнього шару); електроенергія; стиснене повітря; вода замовника.
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
09.01.2018 року АТ Нікопольський завод феросплавів та ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ укладено додаткову угоду № 1/1800156 до договору підряду № 1703594 від 20.06.2017 року, якою у зв`язку з перенесенням термінів виконання робіт на 2018 рік з відновлення стиків між карнизними плитами та плитами покриття ЦВФ, ділянка № 2, СГП-2 ПАТ «НЗФ», згідно робочого графіку виконання робіт, п. 12.1 викладено у наступній редакції: даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2018 року, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.
08.08.2017 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1704491, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з відновлення будівельних конструкцій та фарбування фасадів на об`єктах заводу: СГМ-1, СГМ-2 ЦВФ, ГК-2 ЦВФ, ГНС ВГОСВ, ЦМП НЗФ-1 ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт серпень-листопад 2017 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, лакофарбові матеріали частково, розчин цементний, матеріали згідно кошторису, складання ПОР- підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, лакофарбові матеріали частково, матеріали згідно кошторису, цегла замовника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 1385000,00 грн., (у тому числі ПДВ 230833,33 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
10.01.2018 року АТ Нікопольський завод феросплавів та ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ укладено додаткову угоду № 1/1800191 до договору підряду № 1704491 від 10.01.2018 року, якою у зв`язку з перенесенням термінів виконання робіт на 2018 рік з відновлення будівельних конструкцій та фарбування фасадів на об`єктах заводу: СГМ-1, СГМ-2 ЦВФ, ГК-2 ЦВФ, ГНС ВГОСВ, ЦМП НЗФ-1 ПАТ «НЗФ», згідно робочого графіку виконання робіт, п. 12.1 викладено у наступній редакції: даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2018 року, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.
09.08.2017 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1704541, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по заміні покрівлі з АЦВ листів на профнастіл. Шихтовий двір, ПЦ-9 ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт серпень-грудень 2017 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, матеріали згідно кошторису, складання ПОР - підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, профнастил, лакофарбові матеріали, металопрокат, матеріали згідно кошторису замовника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 1284998,54 грн., (у тому числі ПДВ 214166,42 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
21.08.2017 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1704737, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт по заміні стінового огородження з азбестоцементних листів на профільований лист. СГМ-1, СГМ-2 ЦПФ ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт вересень-грудень 2017 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, лакофарбові матеріали, матеріали згідно кошторису, складання ПОР - підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, профнастил, сталь оцинкована, матеріали згідно кошторису замовника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 801999,18 грн., (у тому числі ПДВ 133666,53 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
10.01.2018 року АТ Нікопольський завод феросплавів та ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ укладено додаткову угоду № 1/1800189 до договору підряду № 1704737 від 21.08.2017 року, якою у зв`язку з перенесенням термінів виконання робіт на 2018 рік по заміні стінового огородження з азбестоцементних листів на профільований лист. СГМ-1, СГМ-2 ЦПФ ПАТ «НЗФ», згідно робочого графіку виконання робіт, п. 12.1 викладено у наступній редакції: даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2018 року, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.
16.12.2017 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1706413, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по відновленню огороджувальних конструкцій із заміною азбестоцементних листів на профільований оцинкований лист. Баштова градирня № 3 ВГОСВ ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт грудень 2017 року березень 2018 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, лакофарбові матеріали, складання ПОР - підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, профнастил, металопрокат, матеріали згідно кошторису замовника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 899999,68 грн., (у тому числі ПДВ 149999,95 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
08.02.2018 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1800931, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по заміні азбоцементного покриття покрівлі на профнастил ССМ2 АГЦ ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт березень-липень 2018 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, лакофарбові матеріали, сталь кругла, матеріали згідно кошторису, складання ПОР - підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, профнастил, сталь оцинкована, металопрокат, матеріали згідно кошторису замовника.
Згідно п. 2.1 договору вартість робіт, що доручаються підряднику за договором, визначаються на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами (додаток 1 до договору) та складає 3219999,85 грн., (у тому числі ПДВ 536666,64 грн.).
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
22.02.2018 року АТ Нікопольський завод феросплавів, як замовником, було укладено з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (підрядник) договір підряду № 1801137, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по відновленню стиків між карнизними плитами СГМ-2 ЦПФ (2 етап) ПАТ «НЗФ».
Термін виконання робіт березень-червень 2018 року, згідно робочого графіку.
Роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали, руберойд покрівельний, лакофарбові матеріали, матеріали згідно кошторису, складання ПОР - підрядника; електроенергія; стиснене повітря; вода, цементний розчин, сталь оцинкована, металопрокат, матеріали згідно кошторису замовника.
До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.
Виконання ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ обумовлених договорами зобов`язань підтверджено: рахунками-фактури № 44 від 27.06.2018 р., № 45 від 27.06.2018 р., № 37 від 24.06.2018 р., № 42 від 27.06.2018 р., № 39 від 27.06.2018 р., № 41 від 27.06.2018 р., № 47 від 27.06.2018 р., № 46 від 27.06.2018 р., № 40 від 27.06.2018 р., № 43 від 27.06.2018 р., № 53 від 31.07.2018 р., № 54 від 31.07.2018 р., № 52 від 31.07.2018 р., № 51 від 31.07.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень-2 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1800931 від 08.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704737 від 21.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1706413 від 06.12.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1801137 від 22.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1703594 від 20.06.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень-3 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1800931 від 08.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704541 від 09.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 року з виконання робіт, згідно договору № 1704491 від 08.08.2017 р., податковими накладними № 9 від 27.06.2018 року, № 10 від 27.06.2018 року, № 3 від 27.06.2018 року, № 7 від 27.06.2018 року, № 4 від 27.06.2018 року, № 6 від 27.06.2018 року, № 12 від 27.06.2018 року, № 11 від 27.06.2018 року, № 5 від 27.06.2018 року, № 8 від 27.06.2018 року, № 5 від 31.07.2018 року, № 6 від 31.07.2018 року, № 4 від 31.07.2018 року, № 3 від 31.07.2018 року.
Розрахунок за вказаними договорами здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями № 225422 від 17.07.2018 року, № 226034 від 27.08.2018 року, № 226031 від 27.08.2018 р., № 225528 від 24.07.2018 р., № 226033 від 29.08.2018 р., № 226027 від 27.08.2018 р., № 226037 від 29.08.2018 р., № 226038 від 29.08.2018 р., № 225821 від 31.07.2018 р., № 226032 від 27.08.2018 р., № 226029 від 27.08.2018 р., № 226030 від 27.08.2018 р., № 226296 від 15.08.2018 р., № 227569 від 27.09.2018 р.
Судом встановлено, що ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ має ліцензію від 03.11.2016 р. на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності строком дії з 24.10.2016 р. по 24.10.2019 р.; дозвіл № 1609.16.12, виданий Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області строком дії з 14.12.2016 р. по 13.12.2021 р., на виконання робіт, зокрема зведення, монтажу і демонтажу будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин, електропрогрівання бетону та електророзморожування грунтів; дозвіл № 1648.16.12, виданий Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області строком дії з 21.12.2016 р. по 20.12.2021 р., на експлуатацію посудини, що працюють під тиском понад 0,05 Мпа.
Також, ТОВ РЕСУРС Н має ліцензію від 06.11.2017 р. на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками строком дії з 25.10.2017 р.
В ході судового розгляду позивачем пояснювалось, що з метою виконання договору підряду, укладених з ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, останнім направлялись листи від 26.06.2018 р. № 25-06, від 11.07.2018 р. № 11/07-02, від 23.07.2018 р. № 23/07-02, від 27.07.2018 р. № 27/07-02 з проханням оформлення тимчасових пропусків з 25.06.2018 р. по 31.12.2018 р., з 12.07.2018 р. по 31.12.2018 р., з 05.07.2018 р. по 31.12.2018 р., з 24.07.2018 р. по 31.12.2018 р. на працівників ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ з відповідним переліком таких працівників: вх. № 1037 від 26.06.2018 р., вх. № 1139 від 18.07.2018 р., вх. № 1161 від 24.07.2018 р., вх. № 1172 від 25.07.2018 р. З метою належного виконання обумовлених договорами робіт, позивачем виписано на працівників ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ відповідні тимчасові перепустки.
До пояснень надані копії листів ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ від 26.06.2018 р. № 25-06, від 11.07.2018 р. № 11/07-02, від 23.07.2018 р. № 23/07-02, від 27.07.2018 р. № 27/07-02, а також, копії пропусків на 48 працівників ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ (том 3 а.с. 185-207).
Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ за грудень 2018 року, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату, становить 53, у тому числі облікова кількість штатних працівників 34.
Також судом досліджено список працівників ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, яким оформлено тимчасові перепустки з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., згідно якого кількість працівників становить 145.
Допитаний у судовому засіданні 21.03.2019 року свідок ОСОБА_1 пояснив, що у спірний період та по теперішній час займає посаду головного інженера ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, на яку призначений у грудні 2017 року. На питання щодо кількості працюючих протягом червня-липня 2018 року на підприємстві ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ надати відповідь не зміг, посилаючись на те, що у такого питання не є компетентним та на той час вже не був директором підприємства. Пояснив, що протягом 2018 року приймав активну участь у роботах, які проводились за договорами з АТ Нікопольський завод феросплавів. Фактів відсутності оплати робіт працівникам ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ не знає; щодо того яким чином ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ одночасно виконувались роботи на адресах п`яти контрагентів надати відповідь не зміг. Пояснив, що як головний інженер контролював роботу на всіх п`яти об`єктах, на кожному з них були прораб та майстер, якими керував та здійснював перевірку в частині контролю технологічного процесу. Вказав, що техніка ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, яка була задіяна під час виконання робіт АТ Нікопольський завод феросплавів, була орендована. Щодо даних в актах виконаних робіт вказав, що людино/години зазначаються у середньому показнику, та такі дані не можливо брати за реальні показники, які є меншими, а людино/години зазначають згідно норм, визначених у кошторисі; вказав, що великий обсяг виконаних робіт є механізованим, отже, така робота виконана набагато швидше із меншими затратами людино-годин, аніж зазначено в актах виконаних робіт. Вказав, що підбор робітників здійснював відділ кадрів за його замовленням, виходячи з обсягу та специфіки робіт. Пояснював, що працівники працювали за сумісництвом та одночасно виконували роботи на декількох об`єктах, згідно встановленого графіку.
Допитаний у судовому засіданні 08.04.2019 року свідок ОСОБА_2 пояснила, що на ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ працює з моменту утворення, з квітня 2018 року займає посаду фінансового директора ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, та у спірний період виконувала обов`язки головного бухгалтера, які покладено на фінансового директора. Контрагентів ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ знаходило шляхом участі у торгах (конкурсних заявках) через процедуру закупівлі. У 2 кварталі 2018 року за цивільно-правовими договорами було залучено 5 осіб, з червня постійно укладались цивільно-правові договори. У користуванні ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ у спірний період перебувало близько 15 автотранспортних засобів на підставі договорів оренди. Показала, що протягом червня 2018 року одночасно виконували роботи на трьох об`єктах, проте, підставою декларування у червні та липні 2018 року зобов`язань по взаємовідносинам з ТОВ «Виробниче об`єднання «Оскар» та ДТЕК «Дніпровські тепломережі» були авансові платежі (передплата), а у спірний період роботи на цих підприємствах не виконувались. До грудня 2017 року ОСОБА_1 був директором ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ, а з грудня 2017 року по теперішній час, є головним інженером. Чисельність працюючих можливо встановити із звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2018 року. Особи, які працювали за цивільно-правовими угодами отримали оплату роботи у грудні 2018 року за фактом здачі виконаних робіт.
За сукупності викладеного, доводи відповідача про те, що кількість працівників ТОВ «УКРБУДІНЖИНІРИНГ» у спірний складала 12 чоловік, визнаються судом хибними.
Наведені документи, складені за результатами здійснення вище наведених господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а тому, є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, тобто містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Таким чином, вказані первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність та здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період.
В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.
Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань щодо отримання та оплати товару та послуг.
Відповідно до частини першої та другої ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення правовідносин підприємства, контрагент позивача був зареєстрований як юридична особа, був платником податку на додану вартість, що відповідачем не спростовано.
Податкові накладні, виписані контрагентами ТОВ УКРБУДІНЖИНІРИНГ та ТОВ РЕСУРС Н на адресу АТ Нікопольський завод феросплавів, надавалися позивачем при проведенні перевірки, відображені в акті перевірки та містять усі передбачені законом реквізити, тобто, відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, що є підставою для віднесення АТ Нікопольський завод феросплавів сум ПДВ, сплачених у складі вартості товарів, отриманих від вищевказаного контрагента-постачальника, до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду а також, формування валових витрат позивача за господарськими відносинами з наведеними контрагентами.
Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року № К/9901/873/18.
Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки, залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 30.01.2018 року у справі № 2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16.
Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Така податкова інформація вказує тільки на можливе ухилення від сплати податків контрагентами-постачальниками АТ Нікопольський завод феросплавів.
Тому, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит (зменшення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток), можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.
Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції.
При цьому, відсутність об`єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку.
У цьому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних, тощо).
Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагентів платника податків, а так само щодо невиконання ними своїх податкових обов`язків підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нереальність господарської операції або відсутність її економічного змісту.
В свою чергу, порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені.
Варто врахувати, що згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом. Правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (стаття 234 ЦК України).
Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару), встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.
Суд звертає увагу на те, що неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. На сьогоднішній день, при вирішенні спорів з податковими органами можуть бути застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).
Рішення Європейського суду з прав людини у податкових спорах не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності). За інших обставин платник податку не має нести відповідальність за порушення законодавства своїми контрагентами.

Так, в пункті 7.1 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: ...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі Бізнес СепортСентре проти Болгарії, пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес СепортСентре) це не мало б.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федорченко та Лозенко проти України висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У справі Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення встановлений законом, є передбачуваність. Норму не можна вважати законом, якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.

З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.

А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Наявні у матеріалах справи документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій позивача з наведеними контрагентами-постачальниками, а також право на формування податкового кредиту, відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо порушення п.п. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - АТ Нікопольський завод феросплавів завищено податковий кредит всього у сумі 395826 грн.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018 року, яким Акціонерному товариству Нікопольський завод феросплавів було зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації за липень 2018 року, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду, усього на суму 395826 грн., є таким, що прийнято контролюючим органом протиправно, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позов Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 5937,39 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 230353 від 09.01.2019 року.

З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 5937,39 грн. підлягає стягненню з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018 року, яким Акціонерному товариству Нікопольський завод феросплавів було зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації за липень 2018 року, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду, усього на суму 395 826 грн., внесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі акту перевірки № 80/28-10-46-09/00186520 від 03.10.2019 року.

Присудити на користь Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів (адреса: вул. Електрометалургів, 310, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200; ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 5937,39 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 39 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119; ).

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 квітня 2019 року.

Суддя І.О. Лозицька