Справа № 200/1892/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 червня 2019 року справа №200/1892/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Ястребової Л.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі №200/1892/19-а (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа: Акціонерне товариство "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі №200/1892/19-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху в зв`язку із пропущенням строку звернення з апеляційною скаргою, встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

14 червня 2019р. на адресу суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ "ПРИВАТБАНК") про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якого зазначено, що тільки отримавши повний текст рішення, АТ "ПРИВАТБАНК" мав можливість підготувати обгрунтовану скаргу, як того вимагає ст.296 КАС України. Також зазначає, що у резолютивній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції зазначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Щодо можливості визнання вказаних причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, враховуючи предмет спору, процесуальні питання розгляду наведеної справи врегульовані параграфом 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, ст. 287 цього Кодексу, відповідно до ч. 6 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 11 березня 2019 року в справі № 824/1069/18-а, норми ст. 287 КАС України є спеціальними по відношенню до ст. 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення.

Тобто, отримання відповідачем копії рішення після сплину строку на його апеляційне оскарження не є поважною підставою для поновлення такого строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

За приписами ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Рішення суду першої інстанції було проголошено 29.03.2019р. та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.04.2019р. Отже, перебіг строку на апеляційне оскарження у відповідності до статті 287 КАС України починається саме з дати проголошення 29.03.2019р., а не з дня вручення повного рішення суду, оскільки зазначена норма є спеціальною. Відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

Матеріали справи свідчать, що суд першої інстанції ухвалої від 14.02.2019р. залучив апелянта до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача та призначив розгляд справи на 28.02.2019р. (а.с. 51).

21.02.2019р. АТ "ПРИВАТБАНК" отримав зазначену ухвалу (а.с. 129).

28.02.2019р. у судовому засіданні за участі сторін, у тому числі представника АТ "ПРИВАТБАНК", оголошено перерву до 12.03.2019р.

12.03.2019р. апелянтом було подано клопотання про розгляд справи без участі представника АТ "ПРИВАТБАНК".

Отже, апелянт був обізнаний про існування вказаної адміністративної справи, її розгляд та дати проведення судових засідань та мав можливість своєчасно дізнатись про результат розгляду справи та звернутися зі скаргою з дотриманням 10 денного строку.

Дійсно, судом першої інстанції, було роз`яснено в тексті судового рішення, що воно може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення. Проте, апелянтом скаргу подано 07.05.2019р. на рішення суду першої інстнції від 29.03.2019р., повний текст якого складено 01.04.2019р., отже навіть з порушенням тридцяти денного строку, який було зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Суд зазначає, що при належному добросовісному відношенні апелянт не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався. Звернення до суду першої інстанції, після отримання рішення, є суб`єктивною обставиною, що унеможливлює визнання її поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Отже, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, недоліки, зазначені в ухвалі апеляційної інстанції, апелянтом повністю не усунуті.

Згідно з ч. 1 статтею 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відмовити.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі №200/1892/19-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Л.В. Ястребова

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць