Справа № 400/113/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 р. № 400/113/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Буд", пр. Центральний, 12, кв. 50, м. Миколаїв, 54029

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування /податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 р. № 1 і № 1,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес-Буд" звернулося з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 13.12.2018 р. № 1 і № 1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його господарські відносини з ТОВ "Пром-Юг Трейд", ТОВ "Авю-Компані", ТОВ "Стейл Плюс" були реальними, про що свідчать первинні бухгалтерські документи, оформлені належним чином. Податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач позбавлений прав та обов`язків здійснювати перевірку наявності офіційно оформлених трудових ресурсів у контрагентів.

05.02.2019 р. відповідачем подано відзив на позов (т. 2 а. с. 121-134), де він посилається на неправомірне завищення позивачем суми витрат, а також включення до складу податкового кредиту суми ПДВ по операціям із ТОВ "Пром-Юг Трейд", ТОВ "Авю-Компані", ТОВ "Стейл Плюс", реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено первинними документами. Надані до перевірки документи є дефективними. По контрагентам позивача встановлено недостатність власних трудових ресурсів та відсутність придбання послуг субпідряду.

21.03.2019 р. позивач подав відповідь на відзив (т. 2 а. с. 153-155), згідно з якою висновок про непідтвердження реальності господарських операцій позивача відповідач зробив лише на підставі інформації з електронних баз даних, без дослідження первинних бухгалтерських документів. Відсутність у контрагента матеріальних і трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

У жовтні-листопаді 2018 р. відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача за період з 01.04.2016 р. по 30.06.2018 р., результати якої оформлені актом від 03.12.2018 р. № 2892/14-29-14-01/31159868 (т. 1 а. с. 39-109). Перевіркою встановлено наступні порушення, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень:

- п. 44.1, 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України), у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 204644,00 грн;

- 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 227382,00 грн.

13.12.2018 р. відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 1, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 204644,00 грн і нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 102322,00 грн;

- № 1, яким збільшено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 227382,00 грн і нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 113691,00 грн (т. 1 а. с. 34-38).

Висновки акту перевірки мотивовані не підтвердженням реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Пром-Юг Трейд", ТОВ "Авю-Компані" і ТОВ "Стейл Плюс".

Основним видом діяльності позивача є будівництво житлових і нежитлових будівель.

З ТОВ "Пром-Юг Трейд" позивач укладав договори підряду від 06.03.2017 р. № 239, від 03.04.2017 р. № 247, № 249, № 251, № 252, № 253, за умовами яких підрядник зобов`язувався виконати будівельні роботи по автосервісному центру "RENAULT", з капітального ремонту покрівлі житлових будинків по АДРЕСА_1 , з ремонту системи каналізації будівлі, будівництва сховищ для військової частини НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 110, 132, 154, 172, 195, 206).

До перевірки і суду надано податкові накладні, рахунок, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, платіжні доручення (т. 1 а. с. 111-131, 133-153, 155-171, 173-194, 196-205, 207-223).

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив у акті перевірки про неможливість ТОВ "Пром-Юг Трейд" виконати задекларовані обсяги послуг, виходячи з фактичної наявності оформлених працівників. Згідно баз даних контролюючого органу ТОВ "Пром-Юг Трейд" придбано переважно напої та продукти харчування, не встановлено придбання субпідрядних робіт для виконання договірних умов з позивачем. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи є дефектними та не відповідають дійсності.

З ТОВ "Авю-Компані" позивач укладав договори підряду від 01.11.2016 р. № 172, № 175, № 176, № 178, за умовами яких підрядник зобов`язувався виконати будівельні роботи по реставрації Миколаївського обласного художнього музею ім. В.В. Верещагіна, з ремонту системи водозабезпечення, каналізації та електромонтажні роботи приміщення військової частини НОМЕР_1 , з реконструкції приміщення лікарні швидкої допомоги, Державного комплексу соціальної реабілітації дітей-інвалідів (т. 1 а. с. 224, т. 2 а. с. 25, 68, 78).

До перевірки і суду надано податкові накладні, рахунок, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, платіжні доручення (т. 1 а. с. 225-240, т. 2 а. с. 1-24, 26-67, 69-77, 79-92).

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив у акті перевірки про неможливість ТОВ "Авю-Компані" виконати задекларовані обсяги послуг, виходячи з фактичної наявності оформлених працівників. Згідно баз даних контролюючого органу, не встановлено придбання ТОВ "Авю-Компані" субпідрядних робіт для виконання договірних умов з позивачем. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи є дефектними та не відповідають дійсності.

З ТОВ "Стейл Плюс" позивач укладав договір оренди обладнання від 13.06.2016 р. № 70, за умовами якого позивач орендував комбіновані обриштування на фасадах (т. 2 а. с. 93).

До перевірки і суду надано акти наданих послуг, акти прийому-передачі, акти повернення, платіжні доручення (т. 2 а. с. 94-102, 106-108).

25.12.2016 р. ТОВ "Стейл Плюс" уступило ТОВ "Пауер Буд" право вимоги за договором оренди обладнання від 13.06.2016 р. № 70, надіславши відповідне повідомлення позивачу (т. 2 а. с. 103-105).

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 р. у справі № 757/24218/17-к, яким документи фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стейл Плюс", підписані від імені ОСОБА_1 , визнано недійсними. Крім того, ТОВ "Стейл Плюс" не подавало звітності в 2016 р. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи не підтверджують факт виконання робіт/послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З огляду на положення ст. 198 ПК України, для отримання права на формування податкового кредиту з ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару, платник податків повинен мати податкові накладні, виписані на реально отриманий товар, призначений для використання в господарській діяльності. Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права на податковий кредит мають лише реально вчинені господарські операції.

Позивач надав суду первині бухгалтерські документи, які підтверджують реальність отримання робіт/послуг від контрагентів-постачальників ТОВ "Пром-Юг Трейд" і ТОВ "Авю-Компані". Придбані послуги узгоджуються з видами діяльності позивача та очевидно переслідували ділову мету.

Зазначення в акті перевірки про недостатність трудових ресурсів у контрагентів для виконання задекларованого обсягу робіт є необґрунтованим, оскільки позивач не може та не повинен контролювати, якими силами роботи виконувались. До того ж, ст. 61 Конституції України задекларовано індивідуальний характер юридичної відповідальності. Тобто, позивач відповідає лише за господарські операції, безпосереднім учасником яких він є, та не зобов`язаний відслідковувати дотримання його контрагентами законодавства щодо оформлення працівників.

Відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки, не свідчить про безтоварність угод. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 р. № К/9901/873/18.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені.

З приводу взаємовідносин позивача з ТОВ "Стейл Плюс", суд виходить з того, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 р. по справі № 757/24218/17-к встановлено, що в червні 2016 р. ОСОБА_1 без наміру здійснювати діяльність підприємства ТОВ "Стейл Плюс", усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прийняла від ОСОБА_2 пропозицію виступити за грошову винагороду одноосібним засновником, директором та головним бухгалтером вже існуючого ТОВ "Стейл Плюс". Після включення ОСОБА_1 до складу засновників ТОВ "Стейл Плюс", вона передала оригінали статутних документів товариства та ключі доступу до дистанційної роботи з розрахунковими рахунками у повне володіння невстановлених осіб, підконтрольних ОСОБА_2 , та в подальшому фінансово-господарської діяльності не вела, печаткою товариства не володіла, господарських угод не укладала, постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг не здійснювала, грошовими коштами підприємства не розпоряджалася, бухгалтерський та податковий облік не вела, звітні документи не складала, не підписувала та не подавала. Таким чином, встановлено використання ТОВ "Стейл Плюс" як фіктивного підприємства з метою прикриття незаконної діяльності. ОСОБА_2 беззастережно визнав себе винуватим та уклав угоду про визнання винуватості з прокурором.

За таких обставин, підписані від імені ОСОБА_1 договір оренди обладнання від 13.06.2016 р. № 70, а також первинні документи на його виконання, суд не може визнати в якості доказів на підтвердження реальності взаємовідносин позивача з ТОВ "Стейл Плюс".

З наданого відповідачем розрахунку зобов`язань та штрафних санкцій до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд встановив, що рішенням від 13.12.2018 р. № 1 позивачу по взаємовідносинам із ТОВ "Стейл Плюс" донараховано 42671,00 грн грошового зобов`язання з податку на прибуток та 21335,50 грн за штрафними санкціями, що разом складає 64006,50 грн. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 р. № 1 слід скасувати на суму 242959,50 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2018 р. № 1 позивачу по взаємовідносинам із ТОВ "Стейл Плюс" донараховано 47412,00 грн грошового зобов`язання з ПДВ та 23706,00 грн за штрафними санкціями, що разом складає 71118,00 грн. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 р. № 1 слід скасувати на суму 269955,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 9720,58 грн (т. 1 а. с. 31), відтак стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 7679,26 грн.

Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн що підтверджується витягом з договору про надання правової допомоги, ордером адвоката, рахунком та платіжним дорученням (т. 1 а. с. 32-33, т. 2 а. с. 109-110). Відтак, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 3160,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Буд" (пр. Центральний, 12, кв. 50, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 31159868) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 р. № 1 і № 1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 13.12.2018 р. № 1 на суму 242959,50 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 13.12.2018 р. № 1 на суму 269955,00 грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 7679,26 грн (сім тисяч шістсот сімдесят дев`ять грн 26 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3160,00 грн (три тисячі сто шістдесят грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-Буд" (пр. Центральний, 12, кв. 50, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 31159868).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.06.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська