Справа № 331/727/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2019 року Справа № 331/727/19 ЗП/280/34/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 77, 8 поверх)

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. замінити адвоката Жовніренко І.В. на іншого адвоката з іншого правового центру м. Запоріжжя.

Ухвалою суду 18 березня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року строк для усунення недоліків позовної заяви до 18 квітня 2019 року.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 16 квітня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а перше судове засідання призначено 21 травня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2016 рокі Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях позивачці призначено адвоката Жовніренко І.В. Вказує на те, що з 2016 року по теперішній час адвокат Жовніренко І.В. була не в змозі захистити відновлення ста відсотків пільги по комунальним платежам. На підставі зазначеного, просить суд зобов`язати директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. замінити адвоката Жовніренко І.В. на іншого адвоката з іншого правового центру м. Запоріжжя.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Директор Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І., проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№19142 від 13 травня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що за даними Комплексної інформаційної автоматизованої системи (далі - КІАС) Регіональним центром не видавались доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 . Таким чином, оскільки Регіональним центром не видавалось доручення на надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 відповідач позбавлений законних повноважень щодо заміни адвоката.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Приписами частини 1 статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Згідно статті 17 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: 1) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; 2) забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) забезпечує участь захисника при здійсненні досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінально - процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 4) забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення; 5) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 6) укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі; 7) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг); 8) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 9) приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону; 10) подає клопотання до Координаційного центру з надання правової допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 24 цього Закону; 11) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги; 12) подає Координаційному центру з надання правової допомоги звіти про свою діяльність; 13) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Підстави та порядок заміни адвокатів або працівників центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, які надають безоплатну вторинну правову допомогу передбачений статті 24 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", відповідно до положень якої Адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у випадках та порядку, визначених законом.

Адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі:

1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) відмови адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом;

4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;

5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги;

6) неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

7) припинення трудового договору з працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;

9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу;

10) наявності інших підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що звернення ОСОБА_1 до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також подання позову до Запорізького окружного адміністративного суду зумовлено тим, що на думку позивача, адвокат Жовніренко І.В. була не в змозі захистити порушене право позивача на отримання 100% пільги по сплаті житлово-комунальних послугах.

Тобто позивач посилається на те, що адвокатом Жовніренко І.В. неналежно надано безоплатну вторинну правовому допомогу та неналежно виконано свої зобов`язання за умовами договору.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами пункту 1 частини першої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частина четверта статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Таким чином, лише дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може прийняти рішення про притягнення адвоката до дисціплінарної відповідальності визначеної частиною 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків та порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Такого рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення ОСОБА_2 до дисціплінарної відповідальності за неналежне надання безоплатної вторинної правової допомоги та неналежного виконання своїх зобов`язання за умовами договору, до суду не надано.

На думку суду саме визнання неналежного надання адвокатом безоплатної вторинної правової допомоги та неналежно виконання своїх зобов`язань за умовами договору, Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги без рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в правовому полі повноважень центу, не може бути здійснено, оскільки встановлення фактів дисциплінарних проступків адвокатів визначає спеціальний орган адвокатського самоврядування.

Відповідно до пункту 1 статини 1 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Отже оскільки відсутнє рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про дисціплінарний проступок адвоката, то й підстав погодитись з посиланням позивача на неналежне виконання своїх обов`язків ОСОБА_2 , у суду відсутні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що в силу частини 3 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

08 січня 2019 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях розглянута заява ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року про заміну адвоката, відповідно до якої у задоволенні такої заяви - відмовлено.

На підставі такої відмови, позивач звернувся до суду із позовною заявою про зобов`язати директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. замінити адвоката Жовніренко І. В . на іншого адвоката з іншого правового центру м. Запоріжжя.

Однак, суд звертає увагу на те, що рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги прийнято 19 жовтня 2016 року Першим Запорізьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях (затвердженого Координаційним центром з надання правової допомоги від 03 січня 2017 року №23 (у редакції наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 09 жовтня 2018 року №31) до повноважень останнього не входить заміна адвоката на іншого адвоката з іншого правового центру м. Запоріжжя призначена не Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Розглядаючи справу, суд приходить до висновку, що Директором Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. не порушено права позивача, оскільки рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги прийнято 19 жовтня 2016 року, приймалося не відповідачем, а Першим запорізьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Перевіряючи правомірність рішення Директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. від 08 січня 2019 року про відмову у заміні адвоката Жовніренко І.В. на іншого адвоката з іншого правового центру м. Запоріжжя, суд не вбачає порушень прав позивача, оскільки відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень наданих законодавством України та не може втручатися у діяльність іншого органу який здійснює діяльність з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість своїх дій та рішення, а тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 243-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях Наливайко П.І. (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 77, 8 поверх) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18 червня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов