Справа № 1740/2312/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Рівне №1740/2312/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправною та скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (далі позивач, ПАТ «Рівнеазот») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.07.2018 №Ю-258-11 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 9 043 112, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана вимога сформована відповідачем на підставі даних індивідуальної картки платника податків по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 30.06.2018. У подальшому, поточні платежі ПАТ Рівнеазот зі сплати єдиного внеску контролюючий орган також відносив в рахунок погашення вказаної вище недоїмки, натомість виникала нова недоїмка за інший період. Зазначає, що внаслідок таких дій відповідача було сформовано ряд податкових вимог, які на даний час скасовані судом або оскаржуються у судовому порядку. Тобто на момент формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу не відбулося узгодження сум недоїмки зі сплати єдиного внеску визначених у попередніх вимогах внаслідок їх оскарження позивачем, а тому обов`язок зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано ним повністю та належним чином. Крім цього вказує, що оскаржувана вимога про сплату боргу є виконавчим документом, яка сформована відповідачем на всю суму недоїмки станом на 30.06.2018, котра включає і суми недоїмки за попередніми оскаржуваними вимогами, що може призвести до направлення на виконання у виконавчу службу вимог за однією заборгованістю і, як наслідок подвійного її стягнення. Тому, з огляду на викладене вище позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для формування і направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 12.07.2018, просить визнати її протиправною і скасувати.

Відповідач, позов не визнав, подав письмовий відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечення зазначив, що у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У позивача була недоїмка за минулі періоди зі сплати єдиного внеску, а тому відповідач правомірно зараховував поточні платежі позивача на погашення такої заборгованості. Вказує, що позивач згідно з інформацією, яка міститься у облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на кінець календарного місяця 30.06.2018 мав недоїмку зі сплати єдиного внеску, що стало підставою для формування і надіслання йому вимоги про сплату боргу. Також зазначив, що вважає спірну вимогу такою, що прийнята уповноваженим органом, у встановлений спосіб та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач подав відповідь на відзив в якому з посиланням на норми чинного законодавства наводить аргументи, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач, заперечень на відповідь на відзив не подав.

Ухвалою судді від 01.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

08.11.2018 ухвалою суду провадження у справі №1740/2312/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №817/85/16.

Ухвалою суду від 11.03.2019 провадження у справі №1740/2312/18 поновлено та призначено підготовче засідання у справі на 26.03.2019.

Ухвалою суду від 26.03.201 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 21.05.2019 представник позивача не прибув подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання 21.05.2019 представник відповідача не з`явивсь, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Частиною 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство Рівнеазот зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 13.11.1995; вид діяльності за КВЕД: виробництво добрив і азотних сполук.

Судом встановлено, що ПрАТ Рівнеазот є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановами головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 03.05.2018 та від 15.05.2018 ЗВП №55154344, накладено арешти на кошти, які містяться на всіх рахунках ПрАТ Рівнеазот.

Постановами заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 18.06.2015 та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.07.2015, накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках ПрАТ Рівнеазот, що позбавляло позивача можливості здійснити сплату єдиного внеску з свого банківського рахунку відповідно до приписів ч.7,8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску між Публічним акціонерним товариством Рівнеазот та Дочірнім підприємством Хімік ПАТ Азот укладено Договір доручення №05.15 від 29.05.2015. Відповідно до пункту 1.1 Договору - Повірений (ДП Хімік ПАТ Азот) в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується за рахунок Довірителя (ПАТ Рівнеазот) виконувати грошові зобов`язання, деталізований зміст яких визначається у додатках.

На виконання підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору доручення, позивачем видано довіреність №748-юв від 11.06.2015, якою уповноважено ДП Хімік ПАТ Азот вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ Рівнеазот: нотаріальні послуги, податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, аліменти, заробітну плату, інші утримання з заробітної плати, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати за період відпустки, компенсацію середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, відрахування від ФОП, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії.

На виконання вимог Договору доручення та у відповідності до повноважень згідно з довіреністю, ДП Хімік ПАТ Азот сформувало та подало на виконання банківських установ платіжні доручення із зазначенням призначення платежу нарахована сума ЄВ в загальному розмірі 20685499,01 грн., що підтверджується реєстром платежів по ЄСВ.

Отже, повіреним ДП Хімік ПАТ Азот у повному обсязі було сплачено єдиний внесок від імені та за рахунок ПАТ Рівнеазот на підставі Договору доручення №05.15 від 29.05.2015 та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Судом встановлено, що перераховані в липні та вересні 2015 року ДП Хімік ПАТ Азот від імені та за дорученням ПАТ Рівнеазот грошові кошти в рахунок оплати сум платежів єдиного внеску за спірний період були прийняті контролюючим органом як належні; останній не мав жодних зауважень та не направляв жодних повідомлень позивачу про те, що перераховані кошти не можуть бути прийняті як сплата єдиного внеску за вказаний період, а також не повідомляв позивача про виникнення недоїмки за платежем суми єдиного внеску.

В листопаді 2015 на адресу позивача надійшов лист Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників №25588/10/28-10-20-4-20 від 18.11.2015, в якому зазначалось, що на адресу Центрального офісу надійшов лист Державної фіскальної служби від 12.11.2015 про порушення вимог Закону України №2464-VI, а саме, що у період з липня по вересень 2015 року ДП Хімік ПАТ Азот здійснило сплату єдиного внеску на загальну суму 20685499 грн. за ПАТ Рівнеазот, а тому кошти сплачені ДП Хімік ПАТ Азот, перекинуто з інтегрованої картки платника податку (ІКПП) ПАТ Рівнеазот на ІКПП Нез`ясовані платежі, в результаті чого в ІКПП платника ПАТ Рівнеазот виникла недоїмка у розмірі 11870891,55 грн., яка підлягає погашенню.

З цим листом позивач не погодився і 14.12.2015 року надіслав відповідачу лист-відповідь у якій відмовився підписувати акт звірки стану розрахунків по нарахуванню та сплаті єдиного соціального внеску.

Крім цього, судовими рішеннями встановлено наступні обставини, які в силу вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не потребують доказування.

Так, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі №817/85/16, яка набрала законної сили того ж дня, задоволено позов ПАТ Рівнеазот, визнано протиправною вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № Ю-258-11 від 07.12.2015 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16821411,33 грн. При цьому, задовольняючи позов суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу і внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 у справі №817/85/16 постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 залишено без змін.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 у справі №817/110/16, яка набрала законної сили 22.12.2016, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 12.01.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 10365195,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 у справі №817/299/16, яка набрала законної сили 29.07.2016, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 04.02.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 18176403,39 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 у справі №817/902/16, яка набрала законної сили 17.01.2017, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників № Ю-258-11 від 07.05.2016 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 20035875,98 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №817/2117/16, яка набрала законної сили 16.05.2017, визнано неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ Рівнеазот на інтегровану картку "Нез`ясовані платежі" грошових коштів в сумі 20685 499 грн. сплачених з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ Рівнеазот - ДП Хімік ПАТ Азот на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015; Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати сплачені ДП Хімік ПАТ Азот на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015 грошові кошти в сумі 20685499 грн. в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ Рівнеазот в інтегрованій картці платника податків ПАТ Рівнеазот; Визнано неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування поточних платежів ПАТ Рівнеазот зі сплати єдиного внеску здійснених у жовтні-грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення суми недоїмки визначеної у вимогах №ю-258-11 від 07.12.2015; від 12.01.2016; від 04.02.2016 та від 07.05.2016; Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити перерахунок грошових зобов`язань ПАТ Рівнеазот зі сплати єдиного внеску з урахуванням суми єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ Рівнеазот - ДП Хімік ПАТ Азот.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі №817/845/17, яка набрала законної сили 22.01.2018, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 05.05.2017 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 29214245,76 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 у справі №817/1135/17, яка набрала законної сили 12.06.2018, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 07.07.2017 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 10547515,40 грн.

При цьому, судами встановлено, що всупереч положень п.4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013, поточні платежі ПАТ Рівнеазот зі сплати єдиного внеску здійснені у жовтні грудні 2015 року та січні-квітні 2016 року Міжрегіональне ГУ ДФС Центральний офіс з ОВП відносило в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі № Ю-258-11 від 07.12.2015.

Водночас, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, відповідачем фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період. Тобто, попри спірність суми недоїмки визначеної у вимозі № Ю-258-11 від 07.12.2015 і незважаючи на те, що вказана вимога була оскаржена у передбачені законом строки і в адміністративному і у судовому порядку, в порушення положень Порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПАТ платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, взагалі відсутня, оскільки зобов`язання зі сплати єдиного внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПАТ Рівнеазот. Внаслідок того, що поточні платежі ПАТ Рівнеазот зараховувались в рахунок погашення недоїмки визначеної у вищевказаних вимогах, виникала нова заборгованість по поточних зобов`язаннях.

Судом встановлено, що за травень 2018 року ПАТ Рівнеазот подав звіт згідно якого загальна сума ЄСВ, яка підлягала сплаті становить 4 526 288,61 грн.

Сума задекларованих у звіті зобов`язань зі сплати єдиного внеску за травень 2018 року сплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями: №RA33643 від 21.05.2018, №RA33644 від 21.05.2018, №RA33957 від 06.06.2018, №RA33958 від 06.06.2018, №RA33996 від 07.06.2018, №RA33992 від 07.06.2018, №RA33993 від 07.06.2018, №RA33994 від 07.06.2018, №RA33997 від 07.06.2018, №RA34130 від 13.06.2018, довіреністю №430 від 28.12.2017, договором доручення №416 від 03.07.2017, постановою про арешт коштів по ЗВП №55154344 від 14.03.2018 та від 03.05.2018.

12.07.2018 офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-258-11, відповідно до якої ПрАТ Рівнеазот зобов`язане сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 043 112,36 грн., що сформувалася станом на 30.06.2018 відповідно до даних картки особового рахунку платника єдиного внеску.

Підставою винесення вказаної вимоги став висновок податкового органу про порушення позивачем статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене вище між сторонами виникли спірні публічно-правові відносини що стосуються сплати позивачем єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовими актами, що визначають правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI), та Наказ Міністерства фінансів України Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №449 від 20.04.2015, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449).

За приписами ст.. 1 Закону України №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 ст. 4 Закону України №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Отже, як було встановлено судом Приватне акціонерне товариство Рівнеазот є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абзац 1 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України №2464-VI).

Частиною 7 ст. 9 Закону України №2464-VI визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI).

Сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь (пп. 1 п. 2 розділу IV Інструкції №449).

Частина 12 ст. 9 Закону України №2464-VI та пп. 4 п. 2 розділу IV Інструкції №449 містять аналогічну норму щодо сплати єдиного внеску, відповідно до якої єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Отже, ПАТ Рівнеазот, як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не міг ухилитися від сплати єдиного внеску не зважаючи на те, що на всі кошти, які містяться на рахунках ПАТ Рівнеазот, накладено арешт. Однак у зв`язку з такими обставинами, останнє було позбавлене можливості здійснити сплату єдиного внеску зі свого банківського рахунку, що і стало підставою для вжиття заходів спрямованих на виконання свого обов`язку щодо сплати податку, шляхом укладення 29.05.2015 договору доручення №05.15 з ДП Хімік ПАТ Азот.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст1 237 ЦК України).

Представництво виникає на підставі зокрема договору (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1000 ЦК України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до статті 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Виходячи із аналізу саме положень цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що в результаті реалізації між ПАТ Азот та ДП Хімік їхніх взаємовідносин за договорами доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (Товариства) по сплаті єдиного внеску, що заборонено ч. 9 ст. 25 Закону №2464.

У суду немає підстав вважати даний висновок таким, що не відповідає закону, зокрема ч.9 ст. 25 Закону №2464, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску є саме позивач, а не будь-яка третя особа.

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог ч. 9 ст. 25 Закону №2464.

Отже, у даному випадку ДП Хімік ПАТ Азот, перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені позивача, а не як самостійний платник.

До аналогічної правової позиції дійшов і Верховний Суд у постанові від 25.01.2019 по справі № 817/85/16.

Крім того, правомірність висновків контролюючого органу про протиправність сплати повіреним ДП Хімік ПАТ Азот за ПАТ Рівнеазот єдиного внеску за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 та правомірність прийнятих на цих підставах рішень, неодноразово були предметом і інших судових розглядів, за результатами яких, відповідні рішення контролюючого органу визнавалась протиправними та скасовувались судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2464-VI від 08.07.2010, недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ цієї Інструкції визначено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Так, враховуючи наведене вище, судом встановлено безпідставне відображення у інтегрованій картці платника ПрАТ "Рівнеазот" зі сплати єдиного внеску недоїмки пов`язаної зі сплатою повіреним ДП Хімік ПАТ Азот за ПАТ Рівнеазот єдиного внеску за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 та зарахування поточних платежів за наступні періоди у рахунок погашення даного боргу.

Разом з тим, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2018, яка не пов`язана із вказаними вище обставинами, а позивач своєчасно сплатив суму єдиного внеску за травень 2018 року, що підтверджується звітом і відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином недоїмка зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2018 та вимога №Ю-258-11 від 12.07.2018 є такими, що сформовані штучно, а саме за рахунок неправомірних дій відповідача по невірному відображенню в інтегрованій картці платника позивача, нарахованих та сплачених ним платежів зі сплати єдиного внеску, а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2018, що стало підставою для направлення йому вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-258-11 від 12.07.2018.

Також, слід зазначити, що суд відхиляє доводи позивача щодо можливого направлення вимог за однією заборгованістю на виконання, оскільки ці вимоги оскаржуються у судовому порядку і є неузгодженими про що свідчать встановлені судом обставини, а тому такі виконавчі документи не підлягають надісланню у виконавчу службу для їх виконання.

За приписами ст.. 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення та дій в порядку ст. 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому, вимога відповідача №Ю-258-11 від 12.07.2018 у розмірі 9 043112,36 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) від 12.07.2018 №Ю-258-11 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 9 043 112, 36 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" (, м. Рівне-17, 33017) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119) судові витрати на суму 135646 (сто тридцять п`ять тисяч шістсот сорок шість) грн. 69 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.