Справа № 620/128/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/128/19 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Ісаєнко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 (м. Чернігів, дата складання повного тексту 12.02.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

-визнати протиправними дії щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по 31.12.2018;

-зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по 31.12.2018.

Позивач вважає, що сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт наполягає на тому, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації не можна вважати протиправними, оскільки виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватись в межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі. Відповідач фінансується з Державного бюджету України та виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за наявності відповідних асигнувань.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 2014 року по теперішній час; з січня 2016 року йому не виплачується індексація грошового забезпечення.

10.12.2018 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошових доходів громадян за період з 01.01.2016 по теперішній час.

Проте, листом військової частини НОМЕР_1 № 70/9/346 від 19.12.2018 позивачу повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати індексації, оскільки виплата сум індексації грошових доходів, що проводиться за рахунок бюджетів усіх рівнів та фондів державного соціального страхування, здійснюється залежно від наявності коштів у бюджетних установах та організаціях. Також роз`яснено, що у зв`язку із суттєвим підвищенням з 01.01.2016 (за рахунок премії) грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, Департаментом фінансів Міністерства оборони України надано вказівку, що індексацію грошового забезпечення з січня 2016 року не нараховувати до окремого роз`яснення. Оскільки станом на 01.12.2018, у зв`язку із тим, що на протязі 2016 2018 бюджетних років обсяг кошторисних призначень на утримання особового складу спрямований виключно на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, то фінансового ресурсу на виплату індексації не вистачало, тому з 01.01.2016 індексація не виплачувалась. Щодо індексації грошового забезпечення за березень 2018 року, то в листі зазначено, що на підставі постанову Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було підвищено розміри посадових окладів та в такому разі відповідно до пункту 5 вказаної постанови обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення буде здійснено з квітня 2018 року (вказівка Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1485 від 26.03.2018), але у зв`язку із тим, що військова частина в червні 2018 року перейшла на новий штат, то і відповідно обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення буде здійснено з липня 2018 року.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по 31.12.2018 позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з положень частини першої та третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частини першої статі 2 зазначеного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

У пункті 1-1 вказаного порядку визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до положень пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, місяць, в якому відбулось підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Згідно з положень пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що положеннями Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 у справі № 825/874/17.

Як вбачається з матеріалів справи єдиною підставою для невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, за період з січня 2016 року по 31.12.2018 стало неналежне фінансування військової частини.

Проте, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність на рахунках відповідача коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат (доказом наявності поважних причин не проведення розрахунку).

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується військова частина НОМЕР_1 , кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20.06.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Ю.А. Ісаєнко