Справа № 820/63/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2019 р.Справа № 820/63/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів у справі 820/63/17 за позовом ОСОБА_1

до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого , Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича , Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича, Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про визнання неправомірними дій та скасування наказу.

Позивач, не погодившись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 року, подав апеляційну скаргу.

20.06.2019р. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявлено відвід суддів. В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що в судовому засіданні 20.06.2019р. колегія суддів відмовила в клопотанні позивача про зупинення провадження по справі до прийняття рішення по справі № 520/4880/19. Відповідачем по цій справі є посадова особа відповідальна за організацію і проведення тих організаційних штатних заходів, за підсумками яких позивач був звільнений з ЗСУ. Відмовляючи в задоволенні клопотання про допит свідків та у зупиненні провадження з метою з`ясуванняпід час слухання справи № 820/63/17 суд продемонстрував свою упередженість на користь відповідачів, створив не рівні умови для підтвердження правової позиції сторін. Тому у позивача є підстави сумніватися в неупередженості колегії суддів. На підставі вищевикладеного, просить вирішити питання про відвід та постановити ухвалу про відвід колегії суддів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід колегії суддів Григорова A.M., Бартош Н.С., Подобайдо З.Г..

Представники відповідачів проти заяви про відвід суддів заперечували. Зазначив, що нормами КАС України не передбачено можливості заявлення відводу на даній стадії судового розгляду.

Колегія суддів, дослідивши доводи заяви та матеріали справи, заслухавши представників сторін, які прибули у судове засідання, дійшла висновку, що заява про відвід колегії суддів Григоров A.M., Бартош Н.С., Подобайдо З.Г. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Питання, порядок, підстави вирішення відводу (самовідводу) регулюються ст. 36-41 КАС України.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 3 1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Колегія суддів зазначає, що заява про відвід колегії суддів мотивована в тому числі процесуальними рішеннями колегії суддів Григоров A.M., Бартош Н.С., Подобайдо З.Г. в даному судовому засіданні.

В даному випадку законодавство не обмежує права позивача заявляти клопотання про відвід суддів певною стадією судового розгляду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в ч. 2 ст. 126 Конституції, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Щодо посилань позивача в заяві про відвід на те, що відмовляючи в задоволенні клопотання про допит свідків та у зупиненні провадження з метою з`ясування під час слухання справи № 820/63/17 суд продемонстрував свою упередженість на користь відповідачів, створив не рівні умови для підтвердження правової позиції сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, питання, порядок, підстави вирішення відводу (самовідводу) регулюються ст. 36-41 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд вважає, що заявником не надано переконливих доказів, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що колегія суддів Григоров A.M., Бартош Н.С., Подобайдо З.Г. проявляє особисту упередженість на користь відповідачів та створила не рівні умови для підтвердження правової позиції сторін.

З суті поданої заяви вбачається, що позивач, фактично, не погоджується з процесуальним рішенням суду у складі зазначеної колегії про відмову в задоволенні клопотань позивача про виклик свідків та зупинення провадження по справі, що в розумінні ч. 4 ст. 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів зазначає, що якщо позивач вважає, що в ході розгляду справи 820/63/17 були порушені норми матеріального та процесуального права, він не позбавлений права викласти дані обставини в касаційній скарзі на рішення суду.

Наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід колегії суддів Григоров A.M., Бартош Н.С., Подобайдо З.Г. обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України для відводу суддів Поляковим С.Ю. не вбачається.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

В даному випадку, враховуючи те, що п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів визнати необґрунтованою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис)Бартош Н.С. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 21.06.2019р.