Справа № 346/4595/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/101/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Обрізка І. М.,

за участі секретаря судового засідання - Джули В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 19 січня 2018 року, ухвалене головуючим суддею П`ятковським В. І. о 11:47 год у м. Коломиї, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням в грошовому забезпеченні одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести їй перерахунок пенсії за вислугу років з 15 липня 2016 року з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, отриманих нею в складі грошового забезпечення з 1 січня 2008 року по день звільнення, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення, здійснити відповідні виплати з врахуванням проведених виплат.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку її пенсії з врахуванням зазначених виплат, оскільки такі виплати є додатковими видами грошового забезпечення, з яких сплачено внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 19 січня 2018 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням в грошовому забезпеченні одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 15 липня 2016 року з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, отриманих нею в складі грошового забезпечення з 1 січня 2008 року по день звільнення, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби, та здійснити відповідні виплати з врахуванням проведених виплат.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень статті 43 Закону № 2262-XII та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі -Постанова № 393) не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної служби. Зазначає, що такі допомоги є разовими платежами, не належать до складу додаткових видів грошового забезпечення, а тому не повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд переглядає оскаржуване судове рішення тільки в цій частині.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та

з травня 2009 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку основного розміру її пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні одноразових видів грошового забезпечення, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби, одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення

Листом від 24 липня 2017 року № 556/К-15 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку, мотивуючи відмову посиланням на те, що відповідно до положень статті 43 Закону № 2262-XII та пункту 7 Постанови № 393 не передбачено включення зазначених виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, призначена відповідно до вказаного Закону.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалу безперервну військову службу, з яких сплачено страхові внески, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, відповідно до змісту наведених норм до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-XII.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Відповідно, при обчисленні розміру пенсії не враховуються такі складові грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних.

При цьому, суд зазначає, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих нею під час проходження служби одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної служби, оскільки їх виплата здійснювалася не щомісячно, відповідно, такі не входять до переліку видів грошового забезпечення, встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за тривалість безперервної служби, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 19 січня 2018 року у справі № 346/14595/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання провести перерахунок пенсії скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 20 червня 2019 року.