Справа № 200/1326/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р. Справа№200/1326/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., за участю представників позивача Кліменкова М.О., Єрмакової ОСОБА_1 ., представника відповідача Ярової С.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Донецький регіональний центр поводження з відходами» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 жовтня 2018 року № та № про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі висновків акту перевірки від 14 вересня 2018 року, яким встановлено порушення положень Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій звітності з ПДВ за період липень - вересень 2015 року, квітень жовтень 2016 року та лютий 2017 року та по ухвалі суду про розстрочення виконання постанови суду від 19 лютого 2015 року, податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення від 03 жовтня 2018 року № та № якими до позивача застосовано штраф у розмірі 10 % та 20 % на загальну суму 33 324,28 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що позивач не визнає податкового боргу, який був неправомірно погашений в повному обсязі за рахунок сплаченого ПДВ за липень 2015 року та на підтвердження своєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість надає відповідні квитанції про їх сплату.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

12 березня 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію представник відповідача мотивував тим, що розстрочення сплати податкового боргу за рішенням суду не звільняє платника податку від відповідальності, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України та зазначає, що надання розстрочення податкового боргу рішенням суду не впливає на факт здійснення правопорушення.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25 квітня 2019 року.

У судовому засіданні 25 квітня 2019 року було оголошено перерву та призначено продовження розгляду справи на 14 травня 2019 року.

Представники позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Донецький регіональний центр поводження з відходами», (, місцезнаходження: 84301, вул. Танкістів, 176, м. Краматорськ, Донецька обл.) перебуває на обліку у Краматорській ДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

Податковим органом було проведено камеральну перевірку Комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» з питання повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період з 30 липня 2014 року по 20 серпня 2018 року, за результатами якої складено акт від 14 вересня 2018 року № 697/05-99-44-03/34850326.

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлено порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасності сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій звітності з ПДВ, а саме декларації за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 рок, жовтень 2016 року, лютий 2017 року та по ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року про розстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі № 805/288/15-а.

Відповідно до акту перевірки від 14 вересня 2018 року № 697/05-99-44-03/34850326. Податковим органом винесено податкове повідомлення рішення № від 03 жовтня 2018 року яким на підставі ст. 126 ПК України позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % на суму 31 002, 45 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 03 жовтня 2018 року яким на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % на суму 2 321, 83 грн.

Рішенням ДФС України від 26 грудня 2018 року скаргу позивача на податкові повідомлення-рішення залишено без задоволення, а рішення без змін.

На підставі наведеного позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

За ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналогічну норму для ПДВ передбачено ст. 203 Податкового кодексу, п. 203.1 якої визначено, що декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, який дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.100.1 ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податковою боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно з п. 100.2 ст.100 Податкового кодексу України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання. Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення (п. 100.6 ст.100 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення (п.116.1 ПКУ) .

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 позивачу було розстрочене виконання постанови суду від 19 лютого 2015 року за позовом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Комунального підприємства "Донецький регіональний центр поводження з відходами" про стягнення заборгованості з земельного податку, податку на додану вартість, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення як вторинної сировини у загальному розмірі 793262,04 грн. до 31 грудня 2019 року зі сплатою починаючи з квітня по грудень 2016 року суми боргу у розмірі 60000 грн., з січня 2017 року щомісячно по 5000грн. протягом 24 місяців, у період з січня 2019 року по 31 грудня 2019 року зі сплатою щомісячно по 48642,87 грн. до повного погашення суми податкового боргу.

На виконання вказаної ухвали відповідно до платіжних доручень № 294 від 20.12.2016р., №265 від 31.10.2016 р., № 244 від 17.10.2016 р., №№ 233 від 19.09.2016 р., № 186 від 17.08.2016р. № 169 від 12.07.2016 р., № 148 від 14.06.2016 р. позивачем було сплачено ПДВ на загальну суму 60 000 грн.

Також платіжними дорученнями № 351 від 16.08.2018 р., № 263 від 19.07.2018 р., №227 від 20.06.2018 р., № 185 від 18.05.2018 р., № 150 від 19.04.2018 р., № 94 від 16.03.2018 р., №№ 65 від 19.02.2018 р., №№ 21 від 16.01.2018 р., № 328 від 19.12.2017р., №286 від 16.11.2017р., № 245 від 18.10.2017 р., № 218 від 15.09.2017р., № 191 від 18.08.2017 р. № 159 від 19.07.2017 р.,№ 130 від 19.06.2017 р., № 88 від 19.05.2017р., № 67 від 19.04.2017 р.,№ 43 від 20.03.2017 р., № 24 від 17.02.2017 р., № 4 від 19.01.2017 р. підтверджено сплату позивачем ПДВ згідно вищевказаної ухвали суду у розмірі 5000 грн. за кожен місяць.

Відповідно до статті 32 Податкового кодексу України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки; податкового кредиту.

Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Відтак, внаслідок прийняття судами рішень про розстрочення податкового боргу встановлені нові строки сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Оскільки платником податків у строки, встановлені ухвалою про розстрочення податкового боргу, а також в сумі, встановленої такою ухвалою, сплачувались розстроченні суми податкового боргу, вважається, що позивачем дотримано строки сплати грошового зобов`язання, що виключає застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до пункту 87.9 визначено, що разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до 95 або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з наданого розрахунку фінансових санкцій, узгоджене податкове зобов`язання за податковою декларацією з ПДВ за липень 2015 року № від 18 травня 2015 року було сплачено 25 вересня 2015 року та 23 жовтня 2015 року згідно платіжних доручень № 2478676 та № 2868794, тоді як судом встановлено, що податковий борг з податку на додану вартість за вказаною декларацією на суму 1982 грн. був сплачений 27 серпня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 423, а отже

В даному випадку має місце змінення податковим органом призначення платежів, що суперечить положенням ст. 87 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та те, що належними та допустимим доказами, а саме платіжними дорученнями підтверджено своєчасну сплату позивачем сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій звітності з ПДВ по деклараціям за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 рок, жовтень 2016 року, лютий 2017 року, податкові повідомлення-рішення від 03 жовтня 2018 року № та № прийняті всупереч чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення від 17 січня 2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3842,00 грн. в той час коли за законом необхідно сплатити 1921 грн. (частина 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ) у редакції чинній на момент подачі позову до суду.

Таким чином, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. 00 копійок.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону 3674-VI, в разі внесення судового збору в більшому розмірі , ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи вищенаведене за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 жовтня 2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 жовтня 2018 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь комунального підприємства «Донецький регіональний центр поводження з відходами» (код ЄДРПОУ 34850326) судовий збір 1921 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 14 травня 2019 року.

Повний текст рішення складено 24 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко