Справа № 826/9599/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року Справа № 826/9599/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві, яка полягає у відмові позивачу в перерахунку пенсії у розмір 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-330 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228;

- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити позивачу перерахунок пенсії у розмірі 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-330 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228 без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.06.2017 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві, яка полягає у відмові позивачу в перерахунку пенсії у розмір 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-330 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228;

- зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити позивачу перерахунок пенсії у розмірі 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. №2.2.1-39-330 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228, починаючи з 01.06.2017 р., з урахуванням виплаченого.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду у цій справі, в якій просив:

1) визнати протиправними дії відповідача, вчинені на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у даній справі, що виразилися в наступних порушеннях:

- обмеженні максимального розміру його пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність;

- перерахуванні його пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення;

- перерахуванні та виплаті позивачу пенсії з 01.01.2018 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Київським міським комісаріатом від 05.04.2018 р., а не на підставі довідки, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-330, та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228;

2) зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 90% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-330, та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 р. № 228, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р., а також продовжити виплачувати позивачу пенсію у вказаному розмірі з 01.01.2018 р. та в подальшому.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року зазначену заяву позивача залишено без задоволення.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, по суті є обґрунтуванням збільшених позовних вимог, які виникли у зв`язку зі змінами в законодавстві, що виходить за рамки розгляду даної справи, оскільки спір між сторонами за позовними вимогами заявника був вирішений судом.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та наявних у справі доказах, що відповідачем при перерахунку його пенсії на виконання рішення суду у цій справі було протиправно зменшено визначений судом коефіцієнт з 90% до 70%, взято до уваги іншу довідку, обмежено максимальний розмір пенсії, що призвело до її зменшення.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заявлених ним вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2019 р. відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2018 р. на виконання рішення суду у даній справі, яким вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 , Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист.

14.01.2019 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про добровільне виконання повідного рішення суду.

Також, 14.01.2019 р. позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві щодо примусового виконання даного рішення суду відповідно до виконавчого листа по справі № 826/9599/18, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 26.12.2018 р.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 58365556.

04.03.2019 р. позивач через свого представника звернувся з адвокатським запитом до ГУ ПФУ в м. Києві з вимогою надати відповідь про виконання рішення суду від 21 вересня 2018 року у справі № 826/9599/18.

Листом від 12.03.2019 р. № 50139/02 відповідач повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_1 у січні 2019 року було проведено перерахунок пенсії у порядку, установленому судовим рішенням.

До вказаного листа відповідачем додано розрахунок перерахунку пенсії від 23.01.2019 р. з 01.06.2017 р. на виконання рішення суду від 21 вересня 2018 року та повідомлено, що різниця пенсії на виконання рішення суду за період з 01.06.2017 р. по 25.11.2018 р., буде проведена в порядку, визначеному постановою КМУ від 22.08.2018 р. № 649, та складає 68676,22 грн. Різницю пенсії з 26.11.2018 р. (дата набрання рішенням законної сили) по 31.01.2019 р. у сумі 8922,17 грн. буде виплачено через вкладний рахунок ОСОБА_1 у лютому 2019 року.

З 01.02.2019 р. ОСОБА_1 встановлено для щомісячної виплати розмір пенсії в сумі 13730,00 грн.

Також відповідач повідомив позивача, що перерахунок його пенсії з 01.01.2019 р. здійснено на підставі та в межах, визначених постановою КМУ від 21.02.2018 р. № 103.

Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 1, 6 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, рішення суду є обов`язковим до виконання, що відповідає принципу верховенства права та правової визначеності, для реалізації яких законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Одним з механізмів реалізації даної гарантії є розгляд судом заяви особи позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що протиправність дій відповідача при виконанні рішення суду у даній справі, на думку позивача, полягає в: 1) обмеженні максимального розміру його пенсії; 2) перерахунку та виплати пенсії на підставі іншої (нової) довідки; 3) зменшенні відсоткового коефіцієнту грошового забезпечення з 90% до 70%.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом у цій справі ОСОБА_1 заявлялися позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії без обмеження її максимального розміру /Т.1 а.с.22/, але в їх задоволенні судом було відмовлено у зв`язку з передчасністю заявлення /Т.1 а.с.54/. Тож, незгода ОСОБА_1 з вчиненням ГУ ПФУ в м. Києві дій щодо обмеження максимального розміру його пенсії може бути підставою для звернення з новим позовом, але не надає правових підстав для перевірки судом таких дій при розгляді цієї заяви в порядку ст. 383 КАС України.

З приводу перерахунку (виплати) позивачу пенсії на підставі нової довідки, що, як вбачається з матеріалів справи, прийнята та відповідний перерахунок за якою здійснено згідно з постановою КМУ № 103, колегія суддів зазначає, що такі вимоги заявника не охоплювалися позовними вимогами, заявленими у цій справі. Фактично ГУ ПФУ в м. Києві вчинено нові дії у зв`язку зі зміною законодавства, що також може бути підставою для звернення з новим позовом, але не надає правових підстав для перевірки судом таких дій при розгляді цієї заяви в порядку ст. 383 КАС України.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення цих двох вимог заявника (щодо обмеження максимального розміру його пенсії та її перерахунку і виплати на підставі іншої (нової) довідки) та вважає, що постановляючи ухвалу щодо таких вимог, суд повно встановив обставини справи та дотримався норм процесуального законодавства.

Тому, відповідно до ст. 316 КАС України в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

При цьому, доводи апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та наявних у ній доказах, а також, що відповідачем при перерахунку його пенсії на виконання рішення суду у цій справі було протиправно взято до уваги іншу довідку, обмежено максимальний розмір пенсії, що призвело до її зменшення, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Разом з тим, перевіряючи оскаржувану ухвалу суду в частині вирішення решти вимог заявника, а саме щодо протиправності перерахунку відповідачем його пенсії зі зменшенням відсоткового коефіцієнту грошового забезпечення з 90% до 70% та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок і виплату, апеляційний суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з позовом у цій справі ОСОБА_1 оскаржував відмову відповідача в перерахунку його пенсії в розмірі саме 90% від грошового забезпечення та заявляв відповідні позовні вимоги, які були задоволенні рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року, що набрало законної сили, без зазначення кінцевої дати.

Водночас, вказаним рішенням суду, зокрема, встановлено наявність у позивача вже набутого сталого права на отримання пенсії саме в розмірі 90% від грошового забезпечення та протиправність будь-якого зменшення даного відсоткового коефіцієнту відповідачем.

Отже, таке питання вже остаточно вирішено судом і зазначене судове рішення підлягає безумовному виконанню ГУ ПФУ в м. Києві.

При цьому, судовою колегією враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 р. по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24.07.2003 р. по справі «Ryabykh v. Russia», відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зменшення відповідачем відсоткового коефіцієнту пенсії позивача з 90% до 70% при здійсненні її перерахунку є порушенням ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ст. 370 КАС України.

Отже, зазначені дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення є протиправними. Тому заява позивача у цій частині вимог підлягає задоволенню.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні таких вимог заявника було неправильно встановлено обставини та порушено норми процесуального права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Водночас, вимога заявника щодо зобов`язання відповідача здійснити певний перерахунок не підлягає задоволенню, оскільки, як зазначалося вище, ч. 6 ст. 383 КАС України, з урахуванням положень ст. 249 КАС України, регламентовано спеціальний порядок вирішення відповідних заяв судом, яким не передбачено зобов`язання відповідача вчинити дії, а визначено інші, вказані вище, заходи реагування. Тож, у частині відмови в задоволенні заяви позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії рішення суду першої інстанції на підставі ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року в частині відмови в задоволенні вимог заявника про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у даній справі, щодо перерахування його пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення скасуванню, а такі вимоги задоволенню. В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року в частині відмови в задоволенні вимог заявника про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вчинених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у справі № 826/9599/18, щодо перерахування його пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення скасувати, а заяву ОСОБА_1 в цій частині вимог задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. у розмірі 70% грошового забезпечення при виконанні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у справі № 826/9599/18.

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: