Справа № 521/5484/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/5484/19
Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення НК №544477 від 27.03.2019 року інспектора поліції УПП у м. Одеса ДПП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не порушував п.15.9.е Правил дорожнього руху, а постанова прийнята відповідачем без дотримання вимог положень ст. 256 КУпАП, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду зазначеної справи Малиновським районним судом м. Одеси від 23 квітня 2019 прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 544477 від 27 березня 2019 року та закрито провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що інспектором патрульної поліції безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням та не доведенням обставин, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено, що відеозаписом з нагрудної камери поліції підтверджується дотримання поліцейським Гончаруком Є.А. порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений КУпАП та спростовується зміст позовної заяви щодо вимушеної зупинки позивача.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу в порядку, визначеному ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

27.03.2019 року інспектором лейтенантом поліції Гончарук Е.А. було винесено постанову серії НК №544477 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,0 грн.

Зі змісту постанови, вбачається, що 27.03.2019 року 22:10 год. м. Одеса, вул. М.Грушевського - Хімічна водій здійснив зупинку (стоянку) ближче ніж 30 метрів до зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.9.е. ПДР.

За відезаписом встановлено, що автомобіль, яким керував позивач, перебував в зоні дії знаку п.15.9.е. ПДР з увімкненою аварійною сигналізацією.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як установлено матеріалами справи, постановою відповідача серії НК №544477 від 27.03.2019 року за порушення .15.9.е ПДР - зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

На підтвердження зазначених вище обставин, відповідачем до суду першої інстанції було надано фотофіксацію, а також відеозапис з нагрудної відеокамери ВН1069 інспектора на місці подій.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів, якими було б зафіксовано порушення позивачем вимог п.15.9.е) ПДР (у випадку його вчинення). Колегією суддів встановлено, що посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржена постанова не містить.

Відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Колегія суддів наголошує, що доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, окрім відеозапису з нагрудної камеру інспектора патрульної поліції, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, у розумінні ст. 251 КУпАП зазначений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17, зі змісту якої вбачається, що відеозапис, наданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Отже, колегія суддів відхиляє надані відповідачем докази (відеозапис з нагрудної камери поліцейського), як такі, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

Інших доказів представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що порушення позивачем п.15.9.е ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №544477 від 27.03.2019 року, підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - без змін .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Єщенко