Справа № 0440/6213/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6213/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. (суддя Дєєв М.В.) по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо складання акту та скасування розрахунку плати за проїзд

в с т а н о в и В:

16.08.2018 р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо складання акту та скасування розрахунку плати за проїзд, де просив визнати дії відповідача щодо складання акту № 0002738 від 15.03.2018 р. про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, протиправними та скасувати розрахунок №20 плати за проїзд великогабаритних та/ або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0002738 від 15.03.2018 р. в розмірі 434,7 євро виписаний на ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що доводи позивача не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу з напівпричепом, оскаржуваний розрахунок плати за проїзд є правильним та таким, що відповідає вимогам Порядку №879.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р., ухвалити нове рішення, де задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом не перевірено обгрунтованість нарахованої суми.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача просила закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2018 р. під час проведення перевірки посадовими особами відповідача на а/д Н-аl Київ - Знам`янка, проведено габаритно - ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN 18.480 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепом EVERLAST EVL-P-30-03 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , за результатами чого складено довідку про результати здійснення габаритного контролю № 0005652, акт № 0002738 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі чого проведено розрахунок № 20 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 434,7 євро.

З матеріалів справи слідує, що між позивачем та водієм ОСОБА_2 укладено трудовий договір, в зв`язку з чим ОСОБА_2 працює водієм у ФОП ОСОБА_1 та який був присутній під час здійснення габаритно - вагового контролю вантажного автомобіля марки MAN 18.480 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепом EVERLAST EVL-P-30-03 з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, нормами чинного законодавства встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування.

Так, зокрема, обов`язковою умовою під час здійснення відповідних перевезень є дотримання перевізником вагових та габаритних параметрів відповідного транспортного засобу.

У разі перевезення вантажу з перевищенням відповідних вагових та (або) габаритних параметрів з перевізника справляється плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз.1 п.28 Порядку №879).

Згідно пункту 27 цього Порядку, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Розглядаючи справу по суті суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, проте, апеляційний суд не погоджується із такою правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Колегія суддів наголошує, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. А відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому, як неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях, пов`язаних із вирішенням юрисдикційних спорів, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто, як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі №803/3/18.

При цьому, колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем вимоги про визнання дій відповідача щодо складання акту № 0002738 від 15.03.2018 р. та розрахунку №20 від 15.03.2018 плати за проїзд великовагових та або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування так само, як і вимоги про скасування даного розрахунку, по своїй суті ніяким чином не впливають на права та обов`язки сторін у справі, а тому такі вимоги також не підлягають розгляду судом в порядку адміністративного судочинства.

За правилами статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судові рішення в апеляційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення із закриттям провадження у справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення суду - скасувати, провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 238, 315,319,321,322 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. - скасувати.

Провадження по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо складання акту та скасування розрахунку плати за проїзд - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Повний текст постанови викладено 10.06.2019 р.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров