Справа № 826/7396/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 червня 2019 року № 826/7396/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді - Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, третя особа - Державний секретар Міністерства Фінансів України Капінус Євгеній Валерійович, про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства фінансів України (далі по тексту - відповідач, МФУ), третя особа - Державний секретар Міністерства Фінансів України Капінус Євгеній Валерійович (далі по тексту - третя особа, Капінус Є.В.), в якому просить:

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики Міністерства фінансів України з 23 квітня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о «Про Літковську В.І. » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року №122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року №117-о»;

- стягнути з Міністерства фінансів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16 158, 60 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Позивач вважає своє звільнення з посади незаконним, оскільки, за її твердженням, звільненню передували безпідставні та необґрунтовані звинувачення у вчинені дисциплінарного проступку, що полягав у неподанні нею заяв про включення акцептованих вимог Міністерства фінансів України в реєстр кредиторів проблемних банків в строки, що передбачені для цього. Крім того, позивач зазначає, що під час службового розслідування дисциплінарна комісія допустила фальсифікацію матеріалів дисциплінарної справи, змінивши вид проступку, за який передбачена догана, на дисциплінарний проступок, за який передбачено звільнення з посади.

Отже, на думку ОСОБА_1 , відповідач діяв необ`єктивно та упереджено, поклавши вину інших посадових осіб щодо невиконання ними своїх службових обов`язків, на позивачку.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що Міністерство фінансів України та Дисциплінарна комісія діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на приписах нормативно-правових актів.

Третя особа до суду не з`явилась, письмових пояснень та заяв не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Представники сторін заявили клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Так, на підставі положень ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 09.08.2011 перебувала на посаді заступника начальника Управління співробітництва з міжнародними організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Департаменту боргової та міжнародної політики Міністерства фінансів України.

З 14 січня 2016 року до 16 січня 2018 року займала посаду начальника відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12.01.2018 №12-о ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики Міністерства фінансів України з 17 січня 2018 року, що підтверджено трудовою книжкою. (а.с. 92- 93 т. 1)

Відповідно до доповідної записки заступника Міністра фінансів України з питань європейської інтеграції Буци Ю.Б. від 20.02.2017 №19030-07/40 Управлінням запобігання корупції та внутрішнього аудиту проведено аудиторську перевірку на тему: «Оцінка діяльності Міністерства фінансів України щодо дотримання ним актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 12.12.1996 №4118-UA та від 23.06.2006 № 4827- UA», за результатами якої складено аудиторський звіт від 11.05.2017 та сформовано негативну оцінку діяльності Міністерства фінансів України щодо актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку. (а.с. 35-65, 36, 37, 66 т. 1)

Наказом Міністерства фінансів України від 07.07.2016 №582 створено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України та затверджено її склад. (а.с. 320-321 т. 1).

Наказом Міністерства фінансів України від 27.07.2017 № 271-о «Про дисциплінарні провадження» на підставі службової записки від 12.06.2017 № 23020-09/191 начальника Управління запобігання корупції та внутрішнього аудиту С.Дубового, складеної на підставі результатів аудиторського дослідження проведеного Управлінням запобігання корупції та внутрішнього аудиту на виконання доручення Міністра фінансів України з урахуванням вимог статей 71 та 72 Закону України «Про державну службу» з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та перевірки фактів, викладеній у службовій записці начальника Управління запобігання корупції та внутрішнього аудиту Дубового С.В. від 12.06.2017 № 23020-09/191 здійснено дисциплінарні провадження з проведенням службових розслідувань у строки, встановлені Законом, стосовно директора Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_4 , начальника відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_1 та відсторонення від виконання службових обов`язків. (а.с. 68, 194-195 т.1)

Наказом Міністерства фінансів України від 11.08.2017 №287-о на підставі статті 71 Закону України «Про державну службу» призупинено службове розслідування в рамках дисциплінарних проваджень стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у зв`язку з їх тимчасовою непрацездатністю до дня їх виходу на роботу. (а.с. 196 т. 1)

Згідно з табелем обліку робочого часу та інформаційного листа Літковська В.І. у період проведення службового розслідування була відсутня на робочому місці протягом 111 днів, у тому числі: 91 календарний день внаслідок тимчасової непрацездатності, а саме, з 17.07.2017 до 05.08.2017 (06.08.2017 - вихідний день) - у зв`язку із щорічною відпусткою; з 07.08.2017 до 22.09.2017 (23-24.09.2017 - вихідні дні) - тимчасова непрацездатність підтверджена листком непрацездатності; з 25.09.2017 до 05.10.2017 - перебування на робочому місці (відсторонення відповідно до наказу); з 06.10.2017 до 24.10.2017, з 05.12.2017 до 29.12.2017 - тимчасова непрацездатність підтверджена листком непрацездатності. (а.с. 184, 185 т. 1)

Наказом Міністерства фінансів України від 25.10.2017 № 363-о «Про продовження строків службових розслідувань» продовжено строки службових розслідувань до двох місяців стосовно службових осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 189, 190-191 т. 1)

Згідно висновку від 23.03.2018 дисциплінарної комісії, складеного за результатами проведення службового розслідування стосовно начальника відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_1 , в діях якої вбачається наявність дисциплінарного проступку, визначеного підпунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - неналежне виконання посадових обов`язків, оскільки нею, як керівником відділу, відповідальним за організацію роботи та здійсненням контролю за неналежним виконанням кредитних договорів, було допущено недотримання актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку, Положення про Міністерство фінансів України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, Порядку організації роботи Міністерства фінансів України щодо ініціювання, підготовки, забезпечення реалізації та здійснення контролю спільних з міжнародними фінансовими організаціями проектів, затвердженого наказом Мінфіну від 06.07.2012 № 804, та положення про структурний підрозділ, який вона очолювала. (а.с. 159, 164-167 т. 1).

Дисциплінарною комісією підготовлено та надано Державному секретарю Мінфіну України Капінусу Є.В. подання з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України від 11.04.2018 №17040-31/195/1 з пропозицією комісії застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення за вчинення дій та прийняття рішень, зокрема недотримання вимог законів України під час виконання службових обов`язків, що свідчать про порушення Присяги державного службовця та звільнення з посади державної служби. (а.с.156-157 т. 1)

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 19.04.2018 №117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року №122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року №117-о» за вчинення дій та прийняття рішень, що свідчать про порушення Присяги державного службовця, зокрема недотримання вимог законів України під час виконання посадових обов`язків, з урахуванням подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України за результатами дисциплінарного провадження від 11 квітня 2018 року №17040-31/195/1 було звільнено з 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики на підставі пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 цього Закону. (а.с.33, 34, 93 т. 1)

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства фінансів України від 19.04.2018 № 117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року №122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року №117-о» за вчинення дій та прийняття рішень, що свідчать про порушення Присяги державного службовця, зокрема недотримання вимог законів України під час виконання посадових обов`язків, з урахуванням подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України за результатами дисциплінарного провадження від 11 квітня 2018 року № 17040-31/195/1 було звільнено з 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 цього Закону. (а.с.33, 34, 93 т. 1)

За результатами проведення дисциплінарного провадження було складено членами дисциплінарної комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 інформаційну довідку з викладенням обставин справи щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Як убачається з інформаційної довідки на початку 2017 року директором Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_5 направлені заступнику Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_10 доповідні записки (від 31.01.2017 №19030-07/40, від 01.02.2017 №19030-07/41) щодо невиконання кредитних договорів комерційними банками ПАТ «КБ «Надра», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ПАТ «Кредитпромбанк» в рамках Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку. Супроводження зазначених договорів здійснювалося безпосередньо відділом фінансування проектів Світового банку, який на той час і до 17.01.2018 очолювала ОСОБА_1 .

У свою чергу, заступник Міністра з питань європейської інтеграції Буца Ю.Б. службовою запискою від 20.02.2017 №19030-07/40 звернувся до державного секретаря Міністерства фінансів України Капінуса Є.В., у зв`язку з отриманою інформацією, викладених у доповідних записках, яка свідчить про завдання шкоди державному бюджету та створення негативного іміджу Міністерства та з метою пошуку прийнятних механізмів вирішення порушених у доповідних записках питань, з проханням вжити належних заходів реагування, зокрема шляхом проведення внутрішнього аудиту.

У позаплановому порядку на підставі доповідної записки заступника Міністра фінансів України з питань європейської інтеграції Буци Ю.Б. від 20.02.2017 №19030-07/40 Управлінням запобігання корупції та внутрішнього аудиту проведено аудиторську перевірку на тему: «Оцінка діяльності Міністерства фінансів України щодо дотримання ним актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 12.12.1996 № 4118-UA та від 23.06.2006 № 4827- UA».

За результатами проведеного аудиторського дослідження складено аудиторський звіт від 11.05.2017 та встановлено, що незважаючи на досить чітку регламентацію у Міністерстві фінансів України процесів, пов`язаних із управлінням державного боргу, посадовими особами відповідальних структурних підрозділів, зокрема Департаменту боргової та міжнародної фінансової політики (Департаменту боргової політики та Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями), не забезпечено дієвого внутрішнього контролю за супроводженням окремих кредитних договорів та допущені суттєві порушення виконавської дисципліни.

За результатами поведеного аудиторського дослідження аудиторською групою зроблено висновок про те, що протягом 2015 року Департаментом боргової та міжнародної фінансової політики не забезпечено дієвого внутрішнього контролю за супроводженням окремих кредитних договорів та допущені суттєві порушення:

Положення про Міністерство фінансів України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (із змінами, внесеними у 2018 році),

- підпункту 62 пункту 4 - в частині не здійснення контролю за проведенням розрахунків та виконанням фінансових зобов`язань по кредитних договорах, укладених на виконання Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 12.12.1996 № 4118-UA та від 23.06.2006 № 4827-UA;

Положення про Департамент, яке затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 №373,

- пункту 3.46. - в частині не здійснення моніторингу та відсутності контролю за станом виконанням кредитних договорів, укладених на виконання Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 12.12.1996 № 4118-UA та від 23.06.2006 № 4827-UA,

- пункту 3.49. - в частині не здійснення заходів щодо застосування санкцій (окрім нарахування пені) та інших дій (дострокового повернення позики, виконання договору уступки права вимоги, заміна сторони за угодою) при систематичному та тривалому невиконанні умов кредитних договорів, укладених із ПАТ «КБ «Надра» та ПАТ «Кредитпромбанк»;

Положення про Управління, яке затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 № 373,

- пункту 3.12. - в частині безпідставного продовження строку дії субкредитного договору із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до 15.06.2018;

Положення про ведення претензійно-позовної роботи в Міністерстві фінансів України, яке затверджене наказом Мінфіну від 24.10.2011 № 1334,

- пункту 2.2. - в частині своєчасного ненадання Юридичному департаменту відповідних пропозицій та матеріалів після початку процедури ліквідації банків Фондом;

Порядку ведення договірної роботи у Міністерстві фінансів України, яке затверджене наказом Мінфіну від 12.07.2007 № 809,

- пункту 6.1. - в частині відсутності контролю за належним виконанням умов договорів,

- пункту 6.2.4. - в частині своєчасного інформування керівництва Міністерства про порушення Позичальниками умов договору для прийняття останнім відповідного рішення, що призвело до не включення кредиторських вимог Міністерства фінансів України на загальну суму 6 540 786,94 доларів США до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», АТ «Банк фінанси та кредит» та ПАТ «Кредитпромбанк» в строки, встановлені частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що потягло за собою неповернення кредиторської заборгованості та завдання шкоди Державному бюджету;

Положення про Департамент, яке затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 № 373,

- пункту 3.49. - в частині не здійснення заходів щодо застосування санкцій (окрім нарахування пені) та інших дій (дострокового повернення позики, виконання договору уступки права вимоги, заміна сторони за угодою) при систематичному та тривалому невиконанні умов кредитних договорів, укладених із ПАТ «КБ «Надра» та ПАТ «Кредитпромбанк»,

- пункту 3.21. - в частині не забезпечення внесення змін до кредитних договорів з метою приведення їх у відповідність із діючим законодавством;

Положення про Управління, яке затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 № 373,

- пункту 3.12. - в частині безпідставного продовження строку дії субкредитного договору із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до 15.06.2018;

Положення про систему контролю за виконанням документів у Міністерстві фінансів України, затверджене наказом Мінфіну від 03.07.2009 № 861,

- пункту 2.2. - в частині незабезпечення контролю за наданням керівниками структурних підрозділів, як співвиконавцями, пропозицій при розгляді листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015 № 282/27-5805-02;

Інструкції з діловодства в апараті Міністерства фінансів України, затвердженої наказом Мінфіну від 14.06.2012 №720 (із змінами 20.07.2018 №627),

- пункту 191. - в частині незабезпечення організації належного виконання документа посадовими особами Мінфіну, які є співвиконавцями, а також не узагальнення матеріалів та не надання узгоджених пропозицій на адресу заступника Міністра при розгляді листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015 № 282/27-5805-02,

що позбавило можливості Міністерство фінансів України застосувати належні заходи для повернення позики у повному обсязі до введення тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на початку процедури ліквідації банків, призвело до неповернення кредиторської заборгованості та завдання шкоди Державному бюджету.

З вищевикладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що начальником відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями - Літковською Л . І. (заступником начальника управління співробітництва з міжнародними організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Департаменту боргової та міжнародної фінансової політики) у 2015 році не забезпечено дієвого внутрішнього контролю за супроводженням окремих кредитних договорів та допущено суттєві порушення виконавської дисципліни, не здійснювались заходи щодо застосування санкцій та інших дій (призупинення та дострокового повернення позики, виконання договору уступки права вимоги), передбачених умовами кредитних договорів, укладених із ПАТ «КБ «Надра», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ПАТ «Кредитпромбанк», окрім нарахування пені та щомісячного надання даних про зміну розміру існуючої заборгованості до Держказначейства для підготовки та направлення Держказначейством та його територіальними органами відповідної інформації органам доходів і зборів (органи стягнення) та направлення на банки листів із зазначенням заборгованості по кредитам, що позбавило можливості Міністерство фінансів застосувати належні заходи для повернення позики у повному обсязі до введення тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та початку процедури ліквідації банків. (а.с. 36, 37, 35-65, 63-64, 160, 164-167 т. 1)

Також за результатами проведеного аудиторського дослідження групою аудиторів зроблено висновок (підсумкова частина звіту) про те, що Юридичним департаментом протягом 2015 року при наявності простроченої заборгованості ПАТ «КБ «Надра», що є предметом ведення претензійно-позовної роботи Міністерства, та отримані документи, що підтверджують запровадження тимчасової адміністрації в банку, з метою захисту майнових прав та законних інтересів держави не було вжито заходів щодо інформування керівництва Міністерства про правові наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Зазначене стало можливим у зв`язку з невідповідністю Положення про Юридичний департамент, яке затверджене наказом Мінфіну від 04.07.2012 №808, Загальному положенню про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 №1040.

Результати проведеного аудиторського дослідження дозволили зробити висновок про те, що Департаментом фінансової політики допущені порушення пункту 165 Інструкції з діловодства у апараті Міністерства фінансів України, затвердженої наказом Мінфіну від 14.06.2012 №720 (зі змінами), в частині інформування заступника Міністра, керівників відповідних структурних підрозділів Міністерства з метою повторного розгляду та реєстрації в профільний підрозділ-ініціатор звернення щодо наявності кредиторських вимог Міністерства до банку, при розгляді листа Уповноваженої особи Фонду ліквідації банку та початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» від 26.06.2015.

Отже, аудиторською перевіркою встановлено та відображено у висновку обставини справи, на підставі яких зроблено висновок, що директор Юридичного департаменту Матузка Я.В . та начальник відділу претензійно-позовної роботи ОСОБА_8 , маючи інформацію та документи про прострочену заборгованість ПАТ «КБ» Надра» та про запровадження в банку тимчасової адміністрації не вжили заходів щодо інформування керівництва Міністерства про правові наслідки запровадження тимчасової адміністрації в цьому банку. (а.с.47-49 т. т1)

Також посадовими особами Юридичного департаменту та Департаменту фінансової політики допущено порушення п.п. 188 та 191 Інструкції з діловодства в частині невиконання резолюції заступника Міністра фінансів України, при розгляді листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015 №282/27-5805-02.

Враховуючи інформацію, наведену в аудиторському звіті, висновок щодо оцінки діяльності окремих структурних підрозділів Міністерства фінансів України щодо дотримання ним актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 12.12.1996 № 4118-UA та від 23.06.2006 № 4827- UA за 1996 рік - звітний період 2017 року сформований як негативний. (а.с. 36-37, 63-64 т. 1)

Таким чином, висновки, що наведені в Аудиторському звіті від 11.05.2017 свідчать про те, що в процесі виконання кредитних договорів ряд структурних підрозділів допустили суттєві порушення - Департамент боргової та міжнародної фінансової політики, Юридичний департамент, Департамент фінансової політики, Департамент співробітництва з міжнародними організаціями - не забезпечили дію внутрішнього контролю за супроводженням окремих кредитних договорів, порушивши ряд нормативних документів. (а.с. 56-59 т. 1)

Досліджуючи питання наявності вини в невиконанні позивачем своїх посадових обов`язків, а саме неподання заяви про включення акцептованих вимог Міністерства фінансів України в строк, встановлений чинним законодавством, суд виходив з наступного правового аналізу внутрішніх документів відповідача.

Згідно Порядку ведення договірної роботи в Міністерстві фінансів України, затверджений наказом Мінфіну від 12.07.2007 №809 п. 6.1. - контроль за належним виконанням умов договорів, що укладаються від імені Міністерства здійснює відповідальний структурний підрозділ, та в межах своїх функціональних повноважень - Фінансовий департамент та Департамент правового забезпечення.

Відповідно до п.п. 6.2 та 6.2.4 відповідальний структурний підрозділ своєчасно інформує керівництво Міністерства про порушення контрагентом умов договору для прийняття останнім відповідного рішення.

П.п. 6.4.2. Фінансовий департамент щомісячно до 15-го числа наступного місяця інформує Департамент правового забезпечення про стан дебіторської заборгованості за укладеними договорами в розрізі кожного дебітора.

П.п. 6.5.1 - 6.5.3 вказаного Порядку передбачено обов`язок Департаменту правового забезпечення на підставі отриманої інформації інформувати відповідальний підрозділ про необхідність підготовки матеріалів для підготовки претензій, підготовка та пред`явлення претензій та позовів. (а.с. 32, 33, 34, 26-34 т. 2)

Отже, згадувані в Порядку департаменти є безпосередньо відповідальними за виконання договорів, укладених від імені Мінфіну, а Департамент правового забезпечення - забезпечує підготовку претензій та подачу позовів. Відповідно Порядок не містить вимог щодо підготовки та подачу заяв про включення вимог кредиторів саме очолюваний позивачем відділ фінансування проектів Світового банку Управління співробітництва з міжнародними фінансовими організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Департаменту боргової та міжнародної фінансової політики.

Положення про Департамент боргової та міжнародної фінансової політики, затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 № 373 та Положення про Управління співробітництва з міжнародними фінансовими організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Департамент боргової та міжнародної фінансової політики, затверджене наказом Мінфіну від 30.03.2015 № 373 не містять повноважень щодо підготовки та подачі заяви про включення вимог кредиторів очолюваним позивачем відділом фінансування проектів Світового банку Управління співробітництва з міжнародними організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Департаменту боргової та міжнародної фінансової політики. (а.с. 35-51, 52-66 т. 2)

Відповідно до п.1.3 Положення про ведення претензійно - правової роботи, затверджене наказом Мінфіну від 24.10.2011 № 1334, претензійно-позовну роботу та контроль за її веденням здійснює Юридичний департамент, який представляє та забезпечує захист у встановленому законодавством порядку прав та законних інтересів Мінфіну в судах, інших органах під час розгляду правових питань і спорів, дає правову оцінку претензіям тощо. (а.с. 68-74 т. 2)

В аудиторському звіті вказано, що відповідно до Положення про Юридичний департамент від 04.07.2011 № 808 департамент в своїй діяльності керується в тому числі, Загальним положенням про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, що затверджене Постановою КМУ № 1040 від 26.11.2008. Пунктом 4 Загального положення встановлено, що основним завданням юридичної служби є організація правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства, інших нормативних актів органом виконавчої влади, підприємством, їх керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків, а також представлення інтересів органу виконавчої влади, підприємства в судах. (а.с. 48-49 т. 2)

Протягом 2011-2015 років Департамент боргової та міжнародної політики надавав Юридичному департаменту інформацію щодо обсягів заборгованості ПАТ «КБ» «Надра» за угодою про надання позики та за кредитним договором

Таким чином, відповідно до пп. 6.5 та пп. 6.5.2., 6.5.3 Порядку ведення договірної роботи Юридичний департамент, маючи інформацію, на підставі якої мав би підготувати претензії та позови, в тому числі мав своєчасно підготувати та подати заяву про включення вимог Мінфіну в реєстр кредиторів ПАТ «КБ» «Надра».

Як установлено аудиторською перевіркою, в порушення п. 2.2 Положення про систему контролю за виконанням документів у Міністерстві фінансів України, затверджене наказом Мінфіну від 03.07.2009 № 861 у зв`язку з відсутністю контролю з боку ОСОБА_13 (директора Департаменту боргової та міжнародної фінансової політики) за наданням співвиконавцями ОСОБА_14 (директор Юридичного департаменту) та ОСОБА_15 (директор Департаменту фінансової політики) як керівниками структурних підрозділів, при розгляді листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015, будь-яких пропозицій.

Також співвиконавець ОСОБА_16 (директор Юридичного департаменту) згадується у звіті як посадова особа, яка маючи інформацію та документи про прострочену заборгованість ПАТ «КБ» Надра» та про запровадження в банку тимчасової адміністрації, не вжила заходів щодо інформування керівництва Міністерства, керівників відповідних структурних підрозділів про правові наслідки запровадження тимчасової адміністрації в цьому банку. (а.с. 49 т. 1)

Згідно аудиторського звіту: «…протягом 2015 року Департаментом боргової та міжнародної фінансової політики не забезпечено дієвого внутрішнього контролю за супроводженням окремих кредитних договорів та допущені суттєві порушення: Інструкції з діловодства в апараті Міністерства фінансів України, затверджена наказом Мінфіну від 14.06.2012 № 720 (зі змінами від 20.07.2018 № 627) - пункту 191 - в частині не забезпечення організації належного виконання документа посадовими особами Мінфіну, які є співвиконавцями, а також не узагальнення матеріалів та не надання узгоджених пропозицій на адресу заступника Міністра при розгляді листа ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015 № 282/27-5805-02». (а.с.37, 56-58 т. 1)

Згідно Аудиторського звіту при розгляді листа «ПАТ «Кредитпромбанк» від 02.02.2015 № 282/27-5805-02 директор Департаменту Пахачук Г.Д. допустила порушення у вигляді відсутності контролю за наданням будь-яких пропозицій співвиконавцями ОСОБА_16 (директор Юридичного департаменту) та ОСОБА_15 (Директор департаменту фінансової політики), як керівниками структурних підрозділів. (а.с. 53 т. 1)

Крім того, аудиторська група зробила висновок, що Юридичний департамент не забезпечив перегляд кредитних договорів. Кредитні договори протирічили вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що позбавило можливості Мінфіну застосувати адекватні заходи впливу на повернення позики. (а.с.60-61 т. 1)

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Юридичний департамент є саме тим структурним підрозділом, який будучи обізнаним про стан заборгованостей за кредитними договорами, не вжив дій, що є прямими завданнями Юридичного департаменту як структурного підрозділу Мінфіну, який відповідає за ведення претензійно-позовної роботи, відповідає за перегляд та приведення у відповідність до чинного законодавства договорів, які укладаються Мінфіном, готує претензії та позови, та подає їх від імені Мінфіну.

Крім того, безпідставно не прийнято до уваги дисциплінарною комісією пояснення ОСОБА_1 від 27.07.2017, 10.11.2017, 17.11.2017, 04.12.2017, надані Голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у МФУ та дисциплінарній комісії, пояснення від 11.04.2018, надані Державному секретарю МФУ Капінусу Є.В., які є змістовні, обґрунтовані, мотивовані на весь період перевірки з посиланням на аудиторський звіт щодо необґрунтованості покладення на позивача відповідальності про втрату коштів у Державному бюджеті у розмірі 173 млн. грн., незважаючи на те, що строки погашення по кредитним угодам ще не наступили і мають наступити лише через декілька років. На даний час ліквідація банків триває, позивачка вказала, що термін ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» має бути завершено 17.12.2019, ПАТ «КБ «Надра» - 03.06.2020, ПАТ «Кредитпромбанк» - 02.06.2018. Враховуючи зазначене та відповідно до доручення Міністра фінансів України до реєстру акцептованих вимог кредиторів зазначених банків вирішується в судовому порядку та потребує активної позиції юридичного відділу. Відповідні обвинувачування щодо втрати коштів з Державного бюджету у сумі 173 млн. грн. внаслідок невключення акцептованих вимог кредиторів заявлених банків - завчасні та безпідставні. (а.с. 81-96, 90, 69-70, 71-77, 78-80, 207-216, 286-287 т. 1)

Викладене вище знайшло своє підтвердження в аудиторському звіті від 11.05.2018, а тому суд вказані пояснення позивача приймає до уваги.

Досліджуючи питання правомірності звільнення позивача на підставі вимог Закону України «Про державну службу», суд виходить із наступних міркувань.

Правовий статус позивача, як державного службовця, в тому числі, підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності та правовідносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, врегульовані Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 -VIII (далі по тексту - Закон №889 -VIII).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 вказаного Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону №889 -VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цих Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відтак, наказами Міністерства фінансів України від 27.07.2017 № 271-о «Про дисциплінарні провадження», «Про призупинення дисциплінарних проваджень» від 11.08.2017 № 287-о, «Про продовження строків службових розслідувань» від 25.10.2017 № 363-о на підставі службової записки від 12.06.2017 № 23020-09/191 начальника Управління запобігання корупції та внутрішнього аудиту С.Дубового, складеної на підставі результатів аудиторського дослідження проведеного Управлінням запобігання корупції та внутрішнього аудиту на виконання доручення Міністра фінансів України з урахуванням вимог статей 71 та 72 Закону України «Про державну службу» з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та перевірки фактів, викладеній у службовій записці начальника Управління запобігання корупції та внутрішнього аудиту Дубового С.В. від 12.06.2017 № 23020-09/191 здійснено дисциплінарні провадження з проведенням службових розслідувань у строки, встановлені Законом, стосовно директора Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_4 , начальника відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_1 та відсторонення від виконання службових обов`язків. (а.с. 68, 189, 190-191, 194-195, 196 т. 1)

Згідно ч.1 ст. 64 Закону №889 -VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами в сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.66 Закону «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із видів дисциплінарного стягнення: зауваження, догана, попередження або неповна службова відповідність, звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 2, 8 ч. 2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність (ч. 4 ст. 66 цього Закону).

Частиною 5 статті 66 Закону №889 -VIII передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосовано лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 вказаного Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 вказаного Закону.

Відповідно до вимог ч. 6 і 7 ст. 66 Закону №889 -VIII дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої вказаної статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії. За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

У силу вимог ч.ч. 1, 9 ст. 71 Закону №889 -VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

Відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених осіб на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

За результатами розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено Висновок від 23.03.2018 стосовно начальника відділу фінансування проектів Світового банку Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_1 , в діях якої вбачається наявність дисциплінарного проступку, визначеного підпунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - неналежне виконання посадових обов`язків, оскільки нею, як керівником відділу, відповідальним за організацію роботи та здійсненням контролю за неналежним виконанням кредитних договорів, було допущено недотримання актів законодавства при виконанні Угод про позику із Міжнародним банком реконструкції та розвитку, Положення про Міністерство фінансів України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, Порядку організації роботи Міністерства фінансів України щодо ініціювання, підготовки, забезпечення реалізації та здійснення контролю спільних з міжнародними фінансовими організаціями проектів, затвердженого наказом Мінфіну від 06.07.2012 № 804, та положення про структурний підрозділ, який вона очолювала. (а.с. 159, 164-167 т. 1)

Дисциплінарною комісією підготовлено та надано Державному секретарю Мінфіну України Капінусу Є.В. подання з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України від 11.04.2018 № 17040-31/195/1, з пропозицією комісії застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення за вчинення дій та прийняття рішень, зокрема, недотримання вимог законів України під час виконання службових обов`язків, що свідчать про порушення Присяги державного службовця та звільнення з посади державної служби. (а.с.156-157 т. 1)

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 19.04.2018 №117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року № 122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о» за вчинення дій та прийняття рішень, що свідчать про порушення Присяги державного службовця, зокрема недотримання вимог законів України під час виконання посадових обов`язків, з урахуванням подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у Міністерстві фінансів України за результатами дисциплінарного провадження від 11 квітня 2018 року № 17040-31/195/1 було звільнено з 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 цього Закону. (а.с.33, 34, 93 т. 1)

За визначенням, наведеним у п.1 ч.2 ст. 65 Закону дисциплінарним проступком, є, зокрема, порушення Присяги державного службовця.

У ч. 1 ст. 36 Закону зазначено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця.

Аналізуючи текст Присяги Верховний Суд України у своїй постанові від 04.06.2013 у справі № 21-171а13 дійшов правового висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, а ще й моральну відповідальність. У зв`язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що приводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Згідно зі ст.74 Закону №889 -VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого поступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку, пов`язаного із здійсненням службової діяльності з підстав припинення державної служби за порушення Присяги, як з найсуворішого з дисциплінарних стягнень, є встановлення відповідних обставин внаслідок ретельного службового розслідування. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що державний службовець вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, які за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою, а тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що дисциплінарна комісія при розгляді дисциплінарної справи не врахувала факту, що позивач безперервно працювала у Міністерстві фінансів України з 2004 року, як свідчать записи з трудової книжки та вказано в наказі, їй неодноразово оголошувалися подяки та вручалися грамоти за сумлінну працю, високий професіоналізм та відповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, до того, позивач неодноразово просила звернути увагу дисциплінарної комісії на те, що відсутні будь-які докази її вини, умислу та фактів вчинення нею дисциплінарного проступку, про що повідомляла в своїх поясненнях від 27.07.2017, 10.11.2017, 17.11.2017, 04.12.2017, наданих Голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у МФУ та дисциплінарній комісії. (а.с. 81-96, 90, 69-70, 71-77, 78-80, 207-216 т. 1)

Крім того, як свідчать пояснення від 11.04.2018, надані Державному секретарю МФУ Капінусу Є.В., позивач заперечувала про вчинення нею дисциплінарного проступку, давала пояснення щодо обставин справи та висловлювала свою незгоду з тим, що в її діях є ознаки дисциплінарного проступку, передбачені пунктом 5 частини 2 ст. 65 Закону. (а.с.286-287 т.1)

Суд дійшов висновку про те, що відповідач у суді не підтвердив, те, що персональний контроль за своєчасним зверненням до суду із заявою про включення вимог Мінфіну до реєстру кредиторів банків був покладений саме на позивачку як посадову особу. Жоден наданий доказ не підтверджує те, що такі завдання були в посадових обов`язках позивача, і що жодна інша службова (посадова) особа Мінфіну не відповідала за такий напрямок роботи.

Суд вважає, що мотивованих висновків на вимогу ст. 74 Закону України «Про державну службу» про підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, не зазначено в чому цей факт не сумісний з державною службою, що свідчить про те, що діяння вчинено проти інтересів служби, чому цей проступок суперечить покладеним на позивача обов`язкам і підриває до нього довіру як до носія влади, не вказано що саме свідчить про те, що вчинення проступку призвело до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків та неможливість застосування до неї інших заходів впливу - матеріали дисциплінарної справи та наказ про звільнення з посади позивача не містять.

А тому відповідачем не доведено щодо необхідності застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення щодо позивача на вимогу ст. 66 Закону та не знайшло свого підтвердження порушення Присяги державним службовцем як це передбачають ст.ст. 71, 74 Закону України «Про державну службу».

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача щодо зацікавленості та упередженості членів дисциплінарної комісії, які проводили перевірку, оскільки як встановлено під час розгляду справи та підтверджено сторонами, позивач під час проведення перевірки не заявляла їм відвід та не надавала письмових пояснень з даного питання.

Також в судовому засіданні встановлено, що в процесі виконання кредитних договорів ряд структурних підрозділів допустили суттєві порушення - Департамент боргової та міжнародної фінансової політики, Юридичний департамент, Департамент фінансової політики, Департамент співробітництва з міжнародними організаціями, але відповідальність була покладена лише на двох посадових осіб - позивачку ОСОБА_1 та директора Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_5 при тому, що останній було оголошено лише про неповну службову відповідність, а позивачу, у свою чергу, - звільнення.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані накази Міністерства фінансів України від 19.04.2018 № 117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року № 122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о» від 19.04.2008 та 23.04.2018 про звільнення з 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 цього Закону прийнятий відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про державну службу», відтак взаємопов`язані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого наказу, поновлення на посаді з підстав, викладених у позовній заяві підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо поновлення на посаді позивачки підлягають до задоволення, відповідно має бути задоволена вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

На підставі ч. 1 п. 3, п.п. 4, 8 вказаного Порядку та розрахункових листів про нарахування та виплат по заробітній платі ОСОБА_1 за січень-квітень 2018 середньоденний заробіток позивачки складає 1 346,55 гривень. Для розрахунку взяті показники останніх двох місяців - лютого і березня 2018 року.

Виходячи з того, що кількість робочих днів вимушеного прогулу становить 12 робочих днів, з 23.04.2018 (останній робочий день та дата звільнення позивача) по 11.05.2018 включно (дата звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва) підлягає стягненню середній заробіток у сумі 16 158,60 грн. без утримання податків та інших платежів. (а.с. 97, 98, 185 т. 1)

При цьому, суд, задовольняючи вимогу ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, бере до уваги розрахунок наданий позивачем. Стороною відповідача даний розрахунок не заперечувався, інших тверджень та/або доводів не надавав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд робить висновок про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, будучи носієм обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення щодо звільнення позивача з посади не надав суду фактичних і беззаперечних доказів невиконання посадовою особою свої обов`язків, законності підстав притягнення до найсуворішого виду застосування дисциплінарної відповідальності, не доведено порушення позивачем Присяги та законності звільнення державного службовця з посади.

Також, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірності та неупередженості своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, а також враховуючи той факт, що у процесі виконання кредитних договорів ряд структурних підрозділів допустили суттєві порушення, але, при цьому, відповідальність була покладена виключно на двох посадових осіб - позивачку ОСОБА_1 та директора Департаменту співробітництва з міжнародними організаціями ОСОБА_5 при тому, що останній було оголошено лише про неповну службову відповідність, а до позивача застосовано захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення, що є найсуворішою санкцією.

Таким чином відповідачем, при звільненні позивача з посади, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, не було в повній мірі враховано сукупність обставин, а тому суд вважає, що наявні у матеріалах справи докази та обставини справи не дають підстав кваліфікувати дії позивача як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатніх для застосування такого виду стягнення як звільнення з посади.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 49 590, 00 грн, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою ст. 134 КАС України передбачено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд вважає, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

На підтвердження витрат правничої допомоги адвокатського об`єднання «Калита, Маркович і партнери» суду надано договір про надання правової допомоги від 15.11.2017, копія додатку №1 до договору «Протокол узгодження гонорару» від 15.11.2017, акт приймання - передачі наданих послуг від 10.05.2018 №б/н та від 23.01.2019 №143 з детальним описом та розрахунком наданих послуг, квитанцію від 10.05.2018 №1444 про сплату 34 190, 00 грн. на рахунок адвокатського об`єднання «Калита, Маркович і партнери» з відповідним призначенням платежу та копію квитанції від 24.01.2019 №0.0..1 про сплату 15 400, 00 грн. на рахунок адвокатського об`єднання «Калита, Маркович і партнери» з відповідним призначенням платежу, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечень на заяву позивача не надав суду, не заперечував щодо співмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу; у свою чергу у суду відсутні підстави сумніватися у співмірності понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу та відсутні заперечення щодо такого розміру витрат зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог у частині стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 49 590, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, беручи до уваги пред`явлення позивачем вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи при цьому правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, відповідно до якої пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, третя особа - ОСОБА_17 про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу фінансування проектів Світового банку та технічної допомоги Департаменту боргової політики Міністерства фінансів України з 23 квітня 2018 року.

Визнати протиправним наказ Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року №122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о».

Скасувати наказ Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о «Про ОСОБА_1 » із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року № 122-о «Про внесення зміни до наказу Міністерства фінансів України від 19 квітня 2018 року № 117-о».

Стягнути з Міністерства фінансів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 158, 60 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень) 60 копійок.

Стягнути з Міністерства фінансів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 49 590, 00 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень.

Стягнути з Міністерства фінансів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко