Справа № 0940/2422/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3674/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Біньковська Н.В.,

час ухвалення рішення - 20.02.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії за віком з 01.01.2018 року в раніше встановленому розмірі з врахуванням максимального розміру 13730,00 грн. та з 01.07.2018 року в раніше встановленому розмірі 13999,27 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу з 24.04.2016 призначена пенсія за віком, розмір пенсії виплачувався з обмеженням максимальним розміром відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), згідно якої тимчасово, по 31.12.2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148), починаючи з 01.01.2018 року запроваджено єдину формулу для обчислення пенсій, зокрема, здійснено перерахунок пенсії і позивачу. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання наголосила на протиправності дій відповідача щодо зменшення належного їй розміру пенсії та необхідності відновлення виплати такого в раніше встановленому розмірі. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу з 24.04.2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, з 01.07.2016 року розмір пенсії становить 13999,27 грн., що підтверджується розпорядженням від 04.07.2016 року (а.с. 14). Пенсійна виплата обмежена максимальним розміром, відповідно до ч.3 ст. 27 Закону № 1058 (10740 грн.)

З 01.01.2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії за віком, відповідно до розпорядження № 155330 від 08.05.2018 року, розмір пенсійної виплати з 01.01.2018 року становить 12014,21 грн. (а.с. 15).

З 01.05.2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії за віком, відповідно до розпорядження № 155330 від 08.05.2018 року, розмір пенсійної виплати з 01.05.2018 року -12089,26 грн. (а.с. 16).

За наслідками розгляду заяви позивача відповідач листом № 390-Х-15 від 26.06.2018 року повідомив, що з 01.10.2017 року Законом № 2148 запроваджена єдина формула для обчислення всіх пенсій. Відповідно при обчисленні пенсії коефіцієнт стажу 3,39500 (страховий стаж 39 років 06 місяців 26 днів) множиться на індивідуальний коефіцієнт заробітку (5,90694) і на середню зарплату (3764,40 грн.) та розмір пенсійної виплати з 01.10.2017 року становить 12014,21 грн. З 01.10.2017 року по 31.12.2017 року пенсія виплачувалась в розмірі 10740 грн., а з 01.01.2018 року- 12014,21 грн., тобто в повному обсязі без обмежень. Відповідно до заяви позивача від 03.05.2018 року проведено перерахунок пенсії від стажу та розмір пенсії з 01.05.2018 року склав 12089,26 грн (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною 3 статті 27 Закону № 1058-ІV максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, вказаною нормою обмеження пенсії максимальним розміром в сумі 10740 гривень встановлювалось лише на 2017 рік і саме така сума виплачувалась позивачу. Вказані обставини сторонами не заперечуються та не оспорюються.

Проте, суд звертає увагу на те, що розмір фактичної пенсійної виплати позивача, визначений з урахуванням обмеження її максимального розміру відповідно до вимог закону, не є тотожним загальному розміру пенсії позивача, розрахованому згідно з формулою, наведеною у ч. 1 ст. 27 Закону № 1058. Тобто, 10740 грн. є сумою, яка підлягала виплаті позивачу з урахуванням всіх обмежень, натомість, загальним раніше встановленим розміром пенсії була сума 13999,27 грн., що підтверджується розрахунком, наданим відповідачем (а.с. 14).

З 01.01.2018 року відповідно до норми ч.3 ст. 27 Закону № 1058 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2018 року - 1 373 гривні, з 1 липня - 1 435 гривень, з 1 грудня - 1 497 гривень.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1058 максимальний розмір пенсії з 01.01.2018 року становить 13730 грн.

Як встановлено судом, на момент призначення позивачу пенсії за віком, її розмір становив 13999,27 грн., а з врахуванням ч. 3 ст. 27 Закону № 1058, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», максимальний розмір пенсії з 01.01.2018 року становить 13730 грн.

При цьому суд зазначає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма права, що визначає розмір пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії. Запровадження Законом № 2148 єдиної формули для обчислення всіх пенсій стосується порядку призначення пенсії особам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та не підлягає застосуванню для нарахування позивачу нового розміру пенсії.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2148 у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Оскільки, на момент призначення позивачу пенсії за віком її розмір становив 13999,27 грн., з врахуванням обмеження вказаної пенсії її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, розмір пенсії позивача з 01.01.2018 року повинен становити 13730 грн., а з 01.07.2018 року - 13999,27 грн.

Враховуючи, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії, суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що для відновлення порушених прав на належну суму пенсії, необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача та виплачувати пенсію з 01.01.2018 року в сумі 13730 грн., а з 01.07.2018 року - 13999,27 грн.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, то апеляційний суд зазначає, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Суд виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежно також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 0940/2422/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар
Повне судове рішення виготовлено 20 червня 2019 року.