Справа № 160/51/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2019 року Справа №160/51/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тулянцевої І.В.

суддів Юркова Е.О., Юхно І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. по справі № 160/51/19, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. по справі №160/51/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплатити з 01.10.2017 р. пенсію, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «По статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовлено. Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. у справі №1-р(ІІ)2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ. З огляду на вказане рішення Конституційного Суду України заявник вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. по справі № 160/51/19 має бути переглянуте за виключними обставинами, а позов задоволений повністю.

Ухвалою суду від 27.05.2019 р. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено розгляд заяви з викликом учасників справи об 11:30 год. 19 червня 2019 р..

11.06.2019 р. від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заяви з огляду на те, що на момент вирішення адміністративної справи частина 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не була визнана неконституційною, у зв`язку з чим, відсутні підстави для застосування Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. у справі №1-р(ІІ)2019 до спірних правовідносин. Представник відповідача просив розглянути заяву без його участі.

Згідно з частиною 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі, суд ухвалив здійснювати розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 368 КАС України).

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд зазначає таке.

03 січня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 01.10.2017 р. перерахунок ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р. та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку та виплачувати в подальшому.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та має 3 групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи. Позивач є пенсіонером та знаходиться на обліку у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та відповідно до ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на перерахунок пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. У зв`язку з чим, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, але відповідач відмовив йому в такому перерахунку, чим, на думку позивача, позбавив останнього передбачених законом гарантій. Дану відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 вважає протиправною, а тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується дублікатом посвідченням серія НОМЕР_2 від 22.10.2008 р. та перебував на обліку ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.

Позивач отримує пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).

30.11.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2017 р. на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. №1210 (далі Порядок №1210), виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного р..

Відповідач листом від 11.12.2018 р. за вих. №Г18717-18 відмовив у перерахунку пенсії позивачу, зазначивши, що порядок нарахування пенсії за п. 9-1 Порядку №1210, застосовується лише до осіб, які брали участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час дійсної строкової служби, а оскільки у матеріалах пенсійної справи містяться документи, в яких зазначено, що позивач проходив дійсну строкову службу у період з 02.11.1974 р. по 24.11.1976 р., то право на таку пенсію він не має.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Заявник просить переглянути рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. по справі № 160/51/19 у зв`язку з прийняттям Конституційним судом України рішення від 25.04.2019 р. №1-р(ІІ)2019.

Пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Судом встановлено, що підставою для відмови заявнику у позові у справі № 160/51/19 слугувало те, що згідно з частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ), право на перерахунок пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р., мають лише військовослужбовці строкової служби, а позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час військових зборів.

Так, частина третя статті 59 Закону №796-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. №2148-VIII, яка діяла з 01.10.2017 р., передбачала, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р.».

Рішенням Конституційного суду України від 25 квітня 2019 р. у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№ 1-р(II)/2019) вирішено:

- визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р., поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

- словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р., поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 р. № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону № 796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 р..

Таким чином, з урахуванням рішення Конституційним Судом України у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№ 1-р(II)/2019), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, суд вважає, що позивач отримав право на перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного р., з 25.04.2019 р., а не з 01.01.2018 р., як вважає заявник.

Суд звертає увагу, що на момент ухвалення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. по справі № 160/51/19, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю, положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ, були чинними та підлягали до застосування відповідачем.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, для перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019р. по справі № 160/51/19 за виключними обставинами.

Крім того, суд зазначає, що Закон № 796-XII не передбачає перерахунку пенсії за відсутності заяви пенсіонера, тобто такий перерахунок носить заявницький характер. Отже у разі, коли заявник вважає, що має право на перерахунок пенсії після прийняття Рішенням Конституційного суду України від 25 квітня 2019 р. у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№ 1-р(II)/2019), він має звернутись до відповідача із заявою про такий перерахунок.

З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами відсутні.

Аналогічна правова позиція при розгляді заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у постановах Верхового Суду від 15.05.2019 р. у справі № 640/20317/16-а (касаційне провадження № К/9901/54752/18) та від 05.02.2019 р. у справі № 333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18).

Водночас, судом встановлено, що для здійснення відповідного перерахунку та виплати пенсії до органу пенсійного фонду після 25.04.2019 р. позивач із відповідною заявою не звертався, доказів цього матеріали справи не містять, як і відмови у такому перерахунку та виплаті.

Суд зазначає, що вказані обставини не є предметом розгляду у даній справі, рішення за якою переглядається. Така відмова суб`єкта владних повноважень може бути предметом окремого судового оскарження.

Відповідно до частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд рішення за виключними обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-243, 248, 250, 256, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 08.02.2019 р. по справі № 160/51/19 - відмовити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. по справі № 160/51/19 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний позов в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Тулянцева

Суддя Е.О. Юрков

Суддя І.В. Юхно