Справа № 804/4147/13-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2019 року

Київ

справа №804/4147/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4464/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 (головуючий суддя - Серьогіна О.В.)

та на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 (колегія суддів: головуючий суддя - Іванов С.М., судді - Чабаненко С.В., Шлай А.В.)

у справі №804/4147/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маестро А.Г. «Фабрика столярних виробів»

до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маестро А.Г. «Фабрика столярних виробів» (далі - Товариство) звернулось в Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ) про скасування податкових повідомлень - рішень.

В обґрунтування позовних вимог Товариство послалось на порушення контролюючим органом порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та проведення її без законних на те підстав, оскільки перевірка була розпочата посадовими особами контролюючого органу до отримання позивачем наказу та повідомлення на перевірку платника податку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, позов задоволено:

- скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби № від 12.03.2013;

- скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби № від 12.03.2013;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маестро А.Г. «Фабрика столярних виробів» (ідентифікаційний код 36728065) судовий збір у розмірі 2 294,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що перевірка позивача проведена контролюючим органом без наявності законних на те підстав та з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, а також зазначили, що доводи відповідача, викладені в акті перевірки є недостатніми для висновку про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з придбання послуг, оскільки акт перевірки Товариства ґрунтується виключно на інформації, викладеній в акті ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №7212/224/33972398 від 21.12.2012 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВК Віконні системи»».

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на висновки, викладені в акті перевірки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №7212/224/33972398 від 21.12.2012 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВК Віконні системи».

03 листопада 2014 року від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких Товариство зазначає про обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2014 року відкрито касаційне провадження.

16 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Маестро А.Г. «Фабрика столярних виробів» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Виробнича компанія «Віконні системи»» за період з 01.04.2012 по 30.06.2012 та період з 01.09.2012 по 30.09.2012.

За результатами перевірки складено акт від 18 лютого 2013 року №758/22-1/36728065.

Контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог:

- ст. 134 пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого Товариством завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на загальну суму 2 339 745 грн., що призвело до заниження податку на прибуток по декларації за 9 місяців 2012 року на суму 629 316 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, внаслідок чого Товариством завищено податковий кредит в деклараціях з податку на додану вартість га травень 2015 року - 56 505 грн., за червень 2012 року - 459 510 грн 33 коп.. за вересень 2012 року - 41 666 грн 67 коп., за жовтень - 41 667 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 599 349 грн, в т.ч. по декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року - 56 505 грн, за червень 2012 року - 549 510 грн 33 коп., за вересень 2012 року - 41 666 грн 67 коп., за жовтень - 41 667 грн.

На підставі акту та за результатами перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.03.2013:

- , яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 943 974 грн, з яких 629 316 - за основним платежем та 314 658 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 899 023 грн 50 коп., з яких 599 349 - за основним платежем та 299 674 грн 50 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Контролюючий орган зазначив, що за результатами перевірки не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій з придбання послуг від ТОВ «ВК «Віконні системи».

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з підпунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацами 1, 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктами 79.2, 79.3 статті 79 ПК України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлено на адресу Товариства запит про надання інформації та її документальне підтвердження від 03 січня 2013 року №198/10/22-1.

На виконання вимог зазначеного запиту, Товариством направлено контролюючому органу лист від 23.01.2013 №23/01-13, до якого додано пакет документів на підтвердження реальності здійснення операцій по господарських відносинах Товариства з ТОВ «ВК «Віконні системи».

24 січня 2013 року ДПІ прийнято наказ «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Маестро А.Г. «Фабрика столярних виробів»» та повідомлення від 24 січня 2013 року №18 про проведення у період з 24 січня 2013 року документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з питань дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби по взаємовідносинам з ТОВ «Виробнича компанія «Віконні системи»» за період з 01.04.2012 по 30.06.2012 та період з 01.09.2012 по 30.09.2012.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про порушення контролюючим органом процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, оскільки копія наказу на проведення перевірки від 24.01.2013 №37 та письмове повідомлення про дату початку перевірки та місце її проведення від 24.01.2013 №18 вручені головному бухгалтеру Товариства 25.01.2013 (термін проведення перевірки з 24.01.2013), тобто після початку її проведення, що позбавило позивача можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів.

З урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на порушення контролюючим органом процедури повідомлення позивача про проведення перевірки, що в свою чергу виключає правові наслідки такої.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідача від 12.03.2013 № та № .

Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №809/1578/17 та від 19 лютого 2019 року у справі №820/6323/17.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова