Справа № 334/6475/18
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.05.2019
Справа № 334/6475/18
Провадження № 2-а/334/50/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Устименкова Євгена Юрійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Устименкова Євгена Юрійовича про скасування постанови, посилаючись на те, що 24 серпня 2018 року позивач, який є водієм вантажного автомобілю DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Н-11 Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв, приблизно о 12 год. був зупинений працівником поліції, яким була складена постанова за порушення п. 22 Правил дорожнього руху, а саме за перевіз вантажу без товарно-транспортної накладної, на підставі якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КупАП.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили про виявлення ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 Позивачем вказується, що розділ 22 Правил дорожнього руху регулює перевезення вантажу, проте п. 22 не встановлює правил щодо кількості та переліку документів на вантаж, а отже не встановлює обов`язок водія мати товарно-транспортну накладну на вантаж. Крім того, позивач зазначає, що спільним наказом Мінінфраструктури України та Мінекономрозвитку України «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346» від 10.12.2013 року № 1005/1454 скасовано наказ, яким було затверджено форму № 2 товарно-транспортної накладної. Водночас, позивач посилається на те, що ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Поліцейський роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 555591 від 24.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

19 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій ОСОБА_2 просить в задоволені позовної заяви відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення повністю відповідає вимогам законодавства, яке передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова. В такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому проваджені, яке передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на місці його вчинення. Крім того,поліцейський вказує, що позовні вимоги та докази у своїй сукупності не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова відповідача є протиправною.

Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Габуєвим Г.Ю. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на позовних вимогах наполягають.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 555591 від 24.08.2018 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 24 серпня 2018 року о 12 год. 10 хв. в Дніпропетровській області у Криничанському районі на автомобільній дорозі Н-11, 152-й км, водій ОСОБА_1 перевозив вантаж на вантажному транспорті DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , без супровідних документів, а саме без товарної накладної, чим порушив п. 22 ПДР, а саме порушення правил перевезення вантажів.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 132-1 КпАП України, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАВ № 555591 від 24.08.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Устименкова Євгена Юрійовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 555591 від 24.08.2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Устименковим Є.Ю., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк