Справа № 804/731/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2019 року

м. Дніпро

справа № 804/731/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі №804/731/18 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції:

- заяви про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження;

- документу про сплату судового збору у розмірі 656095,58 грн.

У межах строку, встановленого для усунення недоліків на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків.

В обґрунтування заяви про продовження строку для усунення недоліків зазначено про те, що у встановлений законом строк відповідач не має можливості сплатити судовий збір, з огляду на відсутність фінансування.

Крім того, у вказаному клопотанні зазначено про те, що строк на апеляційне оскарження було пропущено через відсутність достатнього фінансування для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, при цьому відповідач намагався реалізувати право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, подаючи разом з апеляційною скаргою заяви про відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, наведені відповідачем підстави не можуть бути визнані судом поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору фіскальним органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що 08 травня 2018 року у відкритому судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення (а.с. 195), повний текст якого складено 18 травня 2018 року (а.с. 196-202).

Вперше відповідачем апеляційну скаргу подано 05 червня 2018 року (а.с. 206-209).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі №804/731/18 повернуто заявнику, з огляду на неусунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору (а.с. 230).

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року відповідачем в касаційному порядку оскаржена не була та є чинною.

Вдруге Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу 08 травня 2019 року (а.с. 239-241).

Крім того, варто зазначити, що, подаючи апеляційну скаргу вдруге, відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги, що слугували підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а саме: не сплатив судовий збір.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що оскільки ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року про повернення апеляційної скарги останнім у касаційному порядку оскаржена не була та є чинною, то до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, заявник апеляційної скарги під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов'язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Крім того, подання первинної апеляційної скарги відповідачем в установлений законом строк не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для нього та можливості у зв'язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

Також суд апеляційної інстанції зазначає про те, що не виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, та, як наслідок, повернення вперше поданої апеляційної скарги, не свідчать про наявність об'єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження і доводи відповідача щодо відсутності належного фінансування, оскільки Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність фінансування, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення апеляційної скарги.

Поряд із зазначеним, колегія суддів наголошує і на тому, що обставини попереднього звернення відповідача з апеляційною скаргою самі по собі не свідчать про поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження при повторному зверненні. Такий висновок ґрунтується, в тому числі й з того, що останнім не було оскаржено ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення вперше поданої апеляційної скарги, тобто відповідач фактично погодився з даним рішенням суду.

Приймаючи до уваги те, що підстави наведені заявником апеляційної скарги для поновлення строку апеляційного оскарження ухвалою суду апеляційної інстанції від 04 червня 2019 року визнано неповажними, а також те, що інші зазначені відповідачем обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність обставин, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви про продовження строку для усунення недоліків - відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. 299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі №804/731/18.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року по справі №804/731/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов