Справа № 520/3063/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 р. Справа № 520/3063/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представників:

позивача - Халабурдіна С.В., відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Харківжитлобуд - Інвест" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Харківжитлобуд - Інвест", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 926 137 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 231 534, 25 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 029 042 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 257 260, 5 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року відкрито провадження по даній адміністративній справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання від 05.06.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення були прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного в Україні законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Стверджує, що господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами: ТОВ "Гартек ЛТД", ТОВ "Лібор Приват", ТОВ "Санпрікс", ТОВ "Мега Стальпром", ТОВ "Мерлін Фінанс", ТОВ "Полюс Капітал" та ТОВ "Буд Груп Технолоджи", мали реальний характер та підтверджені належними документами, висновки акту перевірки податкового органу не відповідають дійсності та суперечать приписам чинного податкового законодавства. Зазначає, що надані до перевірки та матеріалів справи первинні документи повністю підтверджують реальність господарської діяльності підприємства. У акті перевірки по суті не наведено будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б відповідно до положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку свідчили про нездійснення спірних операцій та юридичну дефектність первинних документів за спірними операціями. Таким чином, позивачем належним чином підтверджена правомірність нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість, формування податкового кредиту по звітних періодах, а також по податку на прибуток приватних підприємств наданими до перевірки належно оформленими документами, які підтверджують виконання зобов`язань між сторонами господарських операцій.

23.04.2019 року представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому виклав власну правову позицію щодо обставин справи, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними, посилався на порушення позивачем норм податкового законодавства, зокрема по відносинам з контрагентами позивача, які не підтверджені первинними документами, надані до перевірки бухгалтерські документи на підтвердження взаємовідносин позивача з його контрагентами не свідчать про реальний характер господарських операцій. Отримана від інших податкових органів податкова інформація свідчить, що укладені позивачем з іншими підприємствами у перевіряємому періоді договорів не мали на меті настання реальних наслідків. По деяким контрагентам наявні протоколи допиту свідків, отримані в рамках кримінальних проваджень, що також свідчить про нереальність господарських операцій. За таких підстав, просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив від 13.05.2019 року представник позивача підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

У запереченнях на відповідь на відзив від 16.05.2019 року представник відповідача також заперечував проти задоволення позовних вимог з аналогічних підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, вивчивши доводи адміністративного позову та відзиву проти нього, відповіді на відзив, додаткових заперечень з боку представників сторін, вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, товариства з обмеженою відповідальністю "Харківжитлобуд - Інвест" (, адреса: вул. Отакара Яроша, буд.41, кв. 23, м. Харків, 61019) зареєстрований в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку з 24.06.2004 року за № 14931. Станом на 02.01.2019 перебуває на обліку у Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Позивач є платником, зокрема, податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

На підставі направлень та наказу ГУ ДФС у Харківській області співробітниками ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Харківжитлобуд - Інвест" () з питань контролю за дотриманням податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного за період 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 30.09.2018.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 10.01.2019 року №73/20-40-14-11-10/32952323, висновками якого встановлено наступні порушення ТОВ "Харківжитлобуд - Інвест":

1) пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 926 137 грн., у т. ч. за 2016 р. на суму 206 537 грн., за 2017 р. на суму 719 600 грн.;

2) п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 1 029 042 грн., у тому числі за липень 2016 року у сумі 9 717 грн., за вересень 2016 року у сумі 48 468 грн., за листопад 2016 року у сумі 23 769 грн., за грудень 2016 року у сумі 147 532 грн., за жовтень 2017 року у сумі 165 281 грн., за грудень 2017 року у сумі 607 096 грн., за січень 2018 року у сумі 8 275 грн., за лютий 2018 року у сумі 9 763 грн., за березень 2018 року у сумі 9 141 грн.;

3) п.120-1 ст. 120 Податкового Кодексу України зі змінами та доповненнями, а саме порушено граничний строк реєстрації податкових накладних;

4) п.126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України зі змінами та доповненнями, а саме порушено граничний строк сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість;

5) абз. б п. 176.2 ст.176 Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями в довідках за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку за з 4 кв. 2016р. та за 4 кв. 2017р.надані недостовірні дані, не відображався дохід за ознакою « 153» (згідно з довідником ознак);

6) ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» несвоєчасна сплата єдиного внеску за червень-листопад 2017 р., січень 2018 р., квітень 2018 р.

На підставі зазначених висновків акту документальної планової виїзної перевірки та згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС України в Харківській області винесено наступні податкові повідомлення рішення:

1) податкове повідомлення - рішення № 1 від 11.03.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 286 302,50 грн., з яких: 1 029 042,00 грн. - основний платіж, 257 260,50 грн. - штрафні санкції;

2) податкове повідомлення - рішення № 1 від 11.03.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 157 671,25 грн., з яких: 926 137,00 грн. - основний платіж, 231 534,25 грн. - штрафні санкції.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень про збільшення підприємству суму грошового зобов`язання з ПДВ та податку на прибуток, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно пп. 4.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що суми податку на додану вартість для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно із пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За п. 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У пункті 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Аналіз положень пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України свідчить, що платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому, показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

З дослідженого змісту акту перевірки від 10.01.2019 року №73/20-40-14-11-10/32952323 вбачається, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень слугував висновок відповідача про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача, зокрема, з його контрагентами: 1) ТОВ "Гартек ЛТД", 2) ТОВ "Лібор Приват", 3) ТОВ "Санпрікс", 4) ТОВ "Мега Стальпром", 5) ТОВ "Мерлін Фінанс", 6) ТОВ "Полюс Капітал" та 7) ТОВ "Буд Груп Технолоджи", за перевіряємий період, у зв`язку з чим зроблено висновок про заниження позивачем прибутку на суму 5 145 210 грн. та податку на додану вартість у загальній сумі 1029042 грн.

1) щодо взаємовідносин з ТОВ «Гартек ЛТД», слід зазначити наступне.

Між позивачем та ТОВ «Гартек ЛТД» був укладений договір поставки №29-08-1 від 29 серпня 2016 р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором передати у власність Покупця товар, а саме: трансформатори ТТ-04 в кількості 46 шт. і трансформатори ТСУЛ-063 в кількості 40 шт., а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, прийняти та оплатити цей товар.

Поставку товару було оформлено видатковою накладною №2 від 19 вересня 2016 р., товарно-транспортною накладною №190901 від 19 вересня 2016 р.

Господарську операцію було оформлено податковою накладною №3 від 19.09.2016..

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №26.

В подальшому товари були продані позивачем КП «Харківгорліфт», що підтверджується договором поставки №1133 від 19 серпня 2016 р., видатковою накладною №0901 від 19 вересня 2016 р., податковою накладною №2 від 19092016, випискою із рахунку №102.

2) щодо взаємовідносин з ТОВ «Лібор Приват» слід зазначити наступне.

Позивачем було придбано у ТОВ «Лібор Приват» товар, а саме: секція перильного огородження (84 шт.), секція перильного огородження (166 шт.).

Поставку товару було оформлено накладною №1608-05 від 16 вересня 2016 р., товарно-транспортною накладною №16/08 від 16.08.2017 р.

Господарську операцію було оформлено податковою накладною №263 від 16.08.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №311.

В подальшому частина товару (84 шт. секцій перильного огородження, 28 шт. секцій перильного огородження) була продана Позивачем ТОВ «СК ДМ», що підтверджується договором поставки №25-09/17 від 25 вересня 2017 р., накладними №030704 від 3 липня 2018 р., №200601 від 20 червня 2018 р., податковими накладними №3 від 03.07.2018, №16 від 20.06.2018, випискою з рахунку №2872, №2870. Інша частина товару (138 шт. секцій перильного огородження) була використана Позивачем під час виконання робіт за договором субпідряду №СП-04/10/17-2 від 04 жовтня 2017 р., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 05.12.2017 р.

3) щодо взаємовідносин з ТОВ «Санпрікс» слід зазначити наступне.

Між позивачем та ТОВ «Санпрікс» було укладено договір підряду №08-07 від 08 липня 2016 р., відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає і оплачує, а Підрядник (ТОВ «Санпрікс») приймає на себе виконання підготовчих і допоміжних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Полтавська обл., Зіньковкий р-н, с. Перелески, вежа КРРТ, РТС Зіньков.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних робіт від 28 липня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по установці титульних споруд: запасовка троса, установка лебідки, виготовлення металоконструкцій для установки супутникової антени, демонтаж металоконструкцій, навантажувально-розвантажувальні роботи, демонтаж титульних споруд.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №53 від 18.07.2016

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №1.

Роботи були передані позивачем в подальшому ТОВ «Сайтстройсвязь», що підтверджується договором № 46/16 від 08 липня 2016 р., актом приймання виконаних робіт від 28 липня 2016 р., податковою накладною №1 від 28.07.2016, випискою з рахунку № №129, №144.

Між позивачем та ТОВ «Санпрікс» було також укладено договір поставки №20-09 від 20.09.2016, відповідно до якого Продавець (ТОВ «Санпрікс») зобов`язаний передати Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити переданий товар секції на стійки перильного огородження, в кількості і по оцінці, згідно накладних на відпуск, з урахуванням ПДВ 20%.

Поставка товару була оформлена видатковою накладною №692 від 4 жовтня 2016 р., відповідно до якої було здійснено господарські операції з поставки наступного товару: секція перильного огородження (19 шт.), стійка перильного огородження (19 шт.), товарно-транспортною накладною №04/ від 04.10.2016.

Господарську операцію було оформлено податковою накладною №2 від 04.10.2016.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №20, №19.

В подальшому товар був використаний позивачем при виконані робіт за договором субпідряду № СП-19/09/16-3 від 19 вересня 2016 р., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №13 від 20.12.2016.

Між позивачем та ТОВ «Санпрікс» було укладено договір підряду №11-07 від 11 липня 2016 р., відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає і оплачує, а Підрядник (ТОВ «Санпрікс») приймає на себе виконання роботи по усуненню недоліків на об`єктах базових станцій.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних робіт від 28 липня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по установці азимутів і кутів антен, юстировка антен, герметизація роз`ємів фідерів, кабелів і антен, встановлення кріплень фідерів.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №102 від 28.07.2016

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №2, №7.

Роботи були передані позивачем в подальшому ТОВ «Сайтстройсвязь», що підтверджується договором підряду № 47/16 від 11 липня 2016 р., актом приймання виконаних робіт від 28 липня 2016 р., податковою накладною №2 від 28.07.2016, випискою з рахунку №137, №144, 145, №148.

Між позивачем та ТОВ «Санпрікс» було укладено договір підряду на виконання робіт №25-08-2 від 25 серпня 2016 р., відповідно до якого в порядку і на умовах, визначених цим договором, Підрядник (ТОВ «Санпрікс») бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати Замовнику (позивачу) роботи по влаштуванню вимощення за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, №33 у терміни, які визначені у п. 6 цього договору.

Виконання робіт було оформлено актом здачі-прийняття від 20 жовтня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по влаштуванню вимощення.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №110 від 13.09.2016.

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №14, №19, №20.

Роботи були передані позивачем в подальшому ТОВ «Золочівське ХПП», що підтверджується актом здачі-прийняття робіт №2010 від 20 жовтня 2016 р., податковими накладними №1 від 13.09.2016, №2 від 04.10.2016, випискою з рахунку №4605, №4706.

4) щодо взаємовідносин з ТОВ «Мега Стальпром» слід також зазначити наступне.

Позивачем було придбано у ТОВ «Мега Стальпром» товар, а саме: секція перильного огородження 800*2000 мм (100 шт.), секція перильного огородження (з гербом) (50 шт.), стійка перильного огородження 1350 мм (296).

Поставку товару було оформлено накладною №0717/16 від 17 липня 2016 р., товарно-транспортною накладною №17/07 від 17.07.2017 р.

Господарську операцію було оформлено податковою накладною №211 від 17.07.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №340.

В подальшому товари були продані позивачем ТОВ «СК ДМ», що підтверджується договором №25-09/17 від 25 вересня 2017 р., накладними №021001 від 02 жовтня 2017 р., №161004 від 16 жовтня 2017 р., №160801 від 16 серпня 2018, податковими накладними №10 від 02.10.2017, №14 від 16.10.2017, №7 від 16.08.2018, виписками з рахунку №2308, №2253, №3137.

5) щодо взаємовідносин з ТОВ «Мерлін Фінанс» суд зазначає наступне.

Між позивачем та ТОВ «Мерлін Фінанс» було укладено договір №20(09)-1 від 20 вересня 2016 р., відповідно до якого Підрядник (ТОВ «Мерлін Фінанс») бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи з реконструкції світлофорного об`єкту, за адресою вул. Полтавський шлях майдан Сергіївський м. Харкова.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних будівельних робіт від 16 грудня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по установленню парапетних обгороджень зі сталі на металевих стовпах.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №87 від 16.12.2016

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №59.

Роботи були передані позивачем в подальшому КП «Міськелектротранссервіс», що підтверджується договором субпідряду №СП-19/09/16-1 від 19 вересня 2016 р., актом приймання виконаних будівельних робіт №11 від 20.12.2016, податковою накладною №1 від 03.10.2016, випискою з рахунку №484.

Між позивачем та ТОВ «Мерлін Фінанс» було укладено договір №20(09)-2 від 20 вересня 2016 р., відповідно до якого Підрядник (ТОВ «Мерлін Фінанс») бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи з реконструкції світлофорного об`єкту, за адресою майдан Конституції майдан Павлівський м. Харкова.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних будівельних робіт від 16 грудня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по установленню парапетних обгороджень зі сталі на металевих стовпах.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №88 від 16.12.2016

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №60.

Роботи були передані позивачем в подальшому КП «Міськелектротранссервіс», що підтверджується договором субпідряду №СП-19/09/16-2 від 19 вересня 2016 р., актом приймання виконаних будівельних робіт №12 від 20.12.2016, податковою накладною №4 від 20.12.2016, випискою з рахунку №485.

Між позивачем та ТОВ «Мерлін Фінанс» було укладено договір №20(09)-3 від 20 вересня 2016 р., відповідно до якого Підрядник (ТОВ «Мерлін Фінанс») бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи з реконструкції світлофорного об`єкту, за адресою майдан Павлівський вул. Університетська, м Харкова.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних будівельних робіт від 16 грудня 2016 р., відповідно якого були виконані господарські операції по установленню парапетних обгороджень зі сталі на металевих стовпах.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №86 від 16.12.2016

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №58.

Роботи були передані позивачем в подальшому КП «Міськелектротранссервіс», що підтверджується договором субпідряду №СП-19/09/16-3 від 19 вересня 2016 р., актом приймання виконаних будівельних робіт №13 від 20.12.2016, податковою накладною №5 від 20.12.2016, випискою з рахунку №483.

6) щодо взаємовідносин з ТОВ «Полюс Капітал» суд зазначає наступне.

Позивачем було придбано у ТОВ «Полюс Капітал» товар, а саме: автоматичний вимикач АП-50 1,6А (50 (шт.), автоматичний вимикач АП-50 16А (50 шт.), автоматичний вимикач АП-50 25А (50 шт.), запобіжник ПН2-100 (260 шт.), запобіжник ПН2-250 А (280 шт.), роз`єднувач ПЦ 630А (18 шт.), роз`єднувач ПЦ-4 400А (19 шт.).

Поставку товару було оформлено накладною №171101/16 від 17 листопада 2016 р., товарно-транспортною накладною №17/11 від 17.11.2016 р.

Господарську операцію було оформлено податковою накладною №125 від 17.11.2016.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з випискою із рахунку №40.

В подальшому товари були продані позивачем комунальному спеціалізованому підприємству «Харківгорліфт», що підтверджується договором поставки №1157 від 12 жовтня 2016 р., накладною №181103 від 18 листопада 2016 р., податковою накладною №2 від 18.11.2016, випискою з рахунку док. .№128.

7) щодо взаємовідносин з ТОВ «Буд Груп Технолоджи» суд зазначає наступне.

Між Позивачем та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» було укладено договір підряду №5/10-С від 01 листопада 2017 р., відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи з виготовлення та встановлення огородження розміром 2000х800 мм на перехресті вулиці Академіка Павлова та Ювілейного проспекту у м. Харкові.

Виконання робіт було оформлено актом від 29 грудня 2017 р., відповідно якого були виконані господарські операції по виготовленню та встановленню огородження розміром 2000х800 мм на перехресті вул. Академіка Павлова та Ювілейного проспекту у м. Харкові.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №449 від 29.12.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано Позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням №484.

Роботи були передані позивачем в подальшому ПАТ «Концерн Авек та КО», що підтверджується договором про надання послуг №15/08/17 від 15 серпня 2017 р., актом виконаних будівельних робіт від 29 грудня 2017 р., податковими накладними №37 від 29.12.2017, №1 від 01.09.2017, випискою з рахунку док. №, №.

Між Позивачем та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» було укладено договір підряду №5/7-С від 01 листопада 2017 р., відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи по штукатурці стін та відкосів за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88.

Виконання робіт було оформлено актами приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2017 р. та від 26 грудня 2017 р., відповідно яких були виконані господарські операції по штукатурці гіпсополімерним розчином по камінню стін механізованим способом, штукатурці гіпсополімерним розчином по камінню відкосів.

Господарські операції були оформлені податковими накладними №441 від 20.12.2017, №442 від 26.12.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжним доручення №483.

Роботи були передані позивачем в подальшому приватній фірмі «Гамма-55», що підтверджується договором підряду №27/06-17 від 27 червня 2017 р., актами приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2017 р. та 26 грудня 2017 р., податковими накладними №3 від 05.10.2017, №29 від 26.12.2017, випискою з рахунку №1216, №3492.

Між позивачем та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» було укладено договір підряду №5/6-С від 01 листопада 2017 р., відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи по будівництву №8 «Б» в житловому комплексі по вул. Зубарєва (біля будинку №32) м. Харків. Загальнобудівельні роботи вище нуля. Внутрішнє оздоблення місць загального користування. Етап №2.

Виконання робіт було оформлено актом приймання виконаних будівельних робіт від 27 грудня 2017 р., відповідно якого були виконані господарські операції по високоякісній штукатурці стін, відкосів, встановленню перфорованих штукатурних кутиків, покращеному фарбуванню стін тощо.

Господарські операції були оформлені податковою накладною №443 від 27.12.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням №445.

Роботи були передані позивачем в подальшому ПрАТ «Будівельний Торговий Будинок», що підтверджується Договором підряду №15-05/17-1 від 15 травня 2017 р., актом від 27 грудня 2017 р., податковою накладною №35 від 27.12.2017, випискою з рахунку док. №1151.

Між позивачем та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» було укладено договір підряду № 5/6-С від 01 листопада 2017 р., відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи по будівництву №8 «Б» в житловому комплексі по вул. Зубарєва (біля будинку №32) м. Харків. Загальнобудівельні роботи вище нуля. Внутрішнє оздоблення місць загального користування. Етап №2.

Виконання робіт було оформлено актами приймання виконаних будівельних робіт від 27 грудня 2017 р., відповідно яких були виконані господарські операції по високоякісній штукатурці стін, відкосів, встановленню перфорованих штукатурних кутиків, покращеному фарбуванню стін, ґрунтуванню поверхонь підлоги, влаштуванню натяжних стель, встановленню дверних блоків, оклеюванню стін тисненими та щільними шпалерами тощо.

Господарські операції були оформлені податковими накладними №443 від 27.12.2017, №444 від 27.12.2017, №448 від 27.12.2017, №445 від 27.12.2017, №446 від 27.12.2017, №447 від 27.12.2017.

Зобов`язання по оплаті було виконано позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями №445, №490, №489, №485.

Крім того, між позивачем (боржник), ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (первісний кредитор) та ТОВ «Фрідом Торг» (новий кредитор) був укладений договір про переведення боргу № П-12 від 30 травня 2018 р., відповідно до якого первісний кредитор переводить на нового кредитора основний борг на загальну суму 1658564,83 грн., що виник на підставі Основного договору (Договір підряду № 5/6-С від 01 листопада 2017 р.) станом на 30.05.2018 р., а також між Позивачем (боржник), ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (первісний кредитор) та ТОВ «Алекс Девелопмент» (новий кредитор) був укладений договір про переведення боргу № 2018-15 від 17 травня 2018 р., відповідно до якого первісний кредитор переводить на нового кредитора основний борг на загальну суму 650 000 грн., що виник на підставі Основного договору (Договір підряду № 5/6-С від 01 листопада 2017 р.) станом на 17.05.2018 р.

Грошові зобов`язання за договорами про переведення боргу були виконанні Позивачем шляхом перерахування на користь нових кредиторів безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями №544, №540, №535.

Роботи були передані позивачем в подальшому ПрАТ «Будівельний Торговий Будинок», що підтверджується Договором підряду №15-05/17 від 15 травня 2017 р., актами приймання виконаних будівельних робіт ввід 27 грудня 2017 р., податковими накладними №30 від 27.12.2017, №31 від 27.12.2017, №32 від 27.12.2017, №33 від 27.12.2017, №34 від 27.12.201, випискою з рахунку №1147.

Суд зазначає, що надані підприємством копії первинних документів по господарським операціям зі своїми контрагентами у перевіряємий період за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Отже, дані договори визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання послуг (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

На час складання і видачі податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані у встановленому законом порядку, знаходилися на обліку в контролюючому органі, мали статус платників податків, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Суд також при винесенні рішення керується практикою Верховного Суду. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2018 року по справі № 805/10886/13-а (провадження № К/9901/1424/18) зазначає, що за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов`язання.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за договорами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж отримання послуг та прибутку.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо ненадання позивачем деяких документів, оскільки наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача зі своїми контрагентами є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового, що також підтверджено відповідачем під час проведення перевірки платника податків.

Підставою для висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій платника податків з зазначеними вище контрагентами слугувала наявність отриманої податкової інформації та протоколів допиту свідків.

Щодо наявності протоколів допиту свідка у кримінальних провадженнях, як критеріїв оцінки реальності господарських операцій платника податків по взаємовідносинам з ТОВ "Лібор Приват", ТОВ "Мерлін Фінанс" та ТОВ "Буд Груп Технолоджи", слід зазначити наступне.

Контролюючим органом повідомлено, що у відношенні ТОВ "Лібор Приват" порушено кримінальну справу за фактом скоєння злочину передбаченого ст. 205 КК України (КП №0000101 від 30.10.2017 року). В ході дослідження первинних документів встановлено, що документи з боку ТОВ "Лібор Приват" (контрагент позивача) підписано директором підприємства ОСОБА_1 , який повідомив, що доходів не отримував, що на думку відповідача. підтверджує факт фіктивності підприємства. Також, ОСОБА_2 є одночасно керівником ще декількох підприємств, що унеможливлює процес керівництва усіма підприємствами.

В акті перевірки відповідачем також зазначено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься інформація, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000126 від 28.07.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, в рамках якого встановлено, що група осіб за попередньою змовою з службовими особами банківських установ протягом 2015-2016 років створили та придбали на території України суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), серед яких ТОВ "Мерлін Фінанс" (контрагент позивача), які використовувались з метою прикриття їх незаконної діяльності та сприяння легальним платникам податків в умисному ухиленні від сплати податків шляхом незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств, що завдало велику матеріальну шкоду державі.

Крім того, в акті міститься інформація, що стосовно ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (контрагент позивача) порушено кримінальну справу за фактом скоєння злочину, передбаченого ст. 205 КК України (КП № 0000004). Оперативним управлінням ГУ ДФС у Харківській області було опитано директора ТОВ «Буд Груп Технолоджи» ОСОБА_3 , яка в ході допиту повідомила, що ніде не працює, їй запропонували бути засновником ТОВ «Буд Груп Технолоджи». По домовленості до діяльності вказаного підприємства жодного відношення не має.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК України).

Згідно ч.1 та 2 статті 23 КПК, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Жодного вироку суду стосовно контрагентів позивача, який набрав законної сили, представником відповідача до суду не надано.

Суд також зауважує, що сам факт заперечення причетності до створення та ведення фінансово-господарської діяльності підприємств не може бути беззаперечним свідченням безтоварності спірних операцій, натомість факт виконання зобов`язань з боку позивача та його зазначених вище контрагентів за укладеними договорами, підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність відповідних господарських операцій, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Натомість, доказів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними контролюючим органом всупереч вимог КАС України надано не було.

Також, суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, як критерій оцінки реальності господарських операцій платника податків з ТОВ "Гартек ЛТД", ТОВ "Лібор Приват", ТОВ "Санпрікс", ТОВ "Мега Стальпром", ТОВ "Мерлін Фінанс", ТОВ "Полюс Капітал" та ТОВ "Буд Груп Технолоджи", оскільки позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом/контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентом/контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Отримана від інших податкових органів податкова інформація, не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника податків жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов`язків. Така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Судження контролюючого органу про нікчемність угод є висновком тільки контролюючого органу.

Вказане повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 08.08.2018 року по справі №820/4428/17 (адміністративне провадження №К/9901/51373/18), від 06.11.2018 року по справі №822/551/18 (адміністративне провадження №К/9901/61751/18).

Таким чином, доводи, що наведені в акті перевірки не є достатніми для притягнення позивача до фінансової відповідальності, оскільки не є належними та допустимими доказами порушення позивачем приписів податкового законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень - рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Харківжитлобуд - Інвест" (, адреса: вул. Отакара Яроша, буд.41, кв. 23, м. Харків, 61019) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення №1, №1 від 11.03.2019 року, які прийнято Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківжитлобуд - Інвест") судові витрати в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2019 року.

Суддя О.В.Шевченко