Справа № 520/1514/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"18" червня 2019 р. № 520/1514/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Мадевська Е.Д.

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лукянцев С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про визнання протиправними і скасування наказу та податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ №6040 від 16.08.2018р. ГУ ДФС у Харківській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ФОП ОСОБА_2 .

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області №6 від 05.10.2018р. про збільшення сум податку на додану вартість на загальну суму 424508,00грн., з яких за податковими зобов`язаннями +339606,000грн., за штрафними фінансовими санкціями 84902,00грн.

3. Стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 6367 грн. 62 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управляння ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39599198).

В обґрунтування позову зазначено, що наказ №6040 від 16.08.2018р. ГУ ДФС у Харківській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ФОП ОСОБА_2 та податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області №6 від 05.10.2018р. про збільшення сум податку на додану вартість на загальну суму 424508,00грн., з яких за податковими зобов`язаннями +339606,000грн., за штрафними фінансовими санкціями 84902,00грн. є незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що наказ №6040 від 16.08.2018р. про призначення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ФОП ОСОБА_2 та податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області №6 від 05.10.2018р. про збільшення сум податку на додану вартість на загальну суму 424508,00грн., з яких за податковими зобов`язаннями +339606,000грн., за штрафними фінансовими санкціями 84902,00грн. є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 05.09.2018 року по 11.09.2018 року на підставі п.п.20.1.4, п.20.1 ст.20, п. 41.1 ст.41 п.61.1, 61.2 ст.61, п.п 62.1.3 п.62.1 ст.62 п.п 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2, ст.82 Податкового кодексу України 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до наказу від 16.08.2018 року № 6040 та направлення від 04 вересня 2018 року №2280 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управлінні податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області Вдовиченко Валентиною Василівною була проведена документальна позапланова виїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_2 з питань контролю своєчасної реєстрації платником податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.12.2017р.

Підстави проведення документальних позапланових перевірок визначені статтею 78 ПКУ. Відповідно до п.78.4 ст.78 ПКУ «Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків гадається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки»

Суд зазначає, що копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 6040 від 16.08.2018р., та повідомлення від 04.09.2018р. №2280, вручені 05.09.2018р. самозайнятій особі ОСОБА_2 особисто.

Крім того судовим розглядом було встановлено, що відповідно до описів від 06.09.2018 року вхід. № 17981/ФОП_ІНШЕ ГУ ДФС у Харківській області та від 10.09.2018 року вхід. № 18112/ФОП_ІНШЕ ГУ ДФС у Харківській області було встановлено, що позивачем самостійно було надано до відповідача документи до перевірки за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Позапланова документальна виїзна перевірка ОСОБА_2 була проведена у приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області, згідно листа ФОП ОСОБА_2 ( вх.17981/ФОП_Інше від 06.09.2018р), в якому платник податків особисто прийняли рішення щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні ГУ ДФС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Болбочана буд 25., за результатами якої було складено акт № 3871/20-40-13-06-07/ від 18.12.2017 року "Про результати позапланової в`їздної документальної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ), щодо своєчасності реєстрації платником податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати на додану вартість за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року".

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що наказ №6040 від 16.08.2018р. ГУ ДФС у Харківській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ФОП ОСОБА_2 є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що відповідно до акту № 3871/20-40-13-06-07/ від 18.12.2017 року встановлено порушення встановлені порушення самозайнятою особою ОСОБА_2 , а саме п.181.1 ст.181, пп. 183.1 пп183.2 пп.183.10 ст. 183, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.10 p. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 339606,00 грн. , т.ч. у січні 2017р. у сумі 9401 грн., у лютому 2017 у сумі 16848 грн., у березні 2017р. у сумі 119371 грн., у квітні 2017 р. у сумі 45907 грн., у травні 2017р. у сумі 19830грн., у червні 2017р у сумі 18000 грн., у липні 2017 р. у сумі 29560грн., у серпні 2017р у сумі 61000грн, у вересні 2017р у сумі 6222грн, у жовтні 2017р у сумі 9407грн, у листопаді 2017р. у сумі 4060грн.

На підставі акту № 3871/20-40-13-06-07/ від 18.12.2017 року відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення №6 від 05.10.2018р. про збільшення сум податку на додану вартість на загальну суму 424508,00грн., з яких за податковими зобов`язаннями +339606,000грн., за штрафними фінансовими санкціями 84902,00грн.

Також судовим розглядом встановлено, що позивач - ОСОБА_3 ОСОБА_2 у перевіряємому періоді виконувала будівельно-монтажні роботи та надавала в оренду нерухоме майно, які оподатковуються ПДВ на загальних умовах згідно пп. 193.1. (а) п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу, ставка податку на додану вартість становить 20 відсотків.

В ході перевірки було встановлено, що книгу обліку доходів і витрат самозайнята особа не вела тому були використані банківські рахунки щодо отримання готівкових коштів за надані послуги та відомості з центральної бази даних, декларації про майновий стан та доходи за 2016р., 2017 p., Державного реєстру фізичних осіб на підставі чого було встановлено обсяг наданих послуг за період 01.01.2016 p.- 31.12.2017 р. у сумі 2895002,00 грн.

Під час проведення перевірки перевіряючими особами було встановлено, що протягом 2016-2017 p.p. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ПАТ «Укрсоцбанку» надійшли кошти від контрагентів з призначенням платежу «за ремонт та матеріали», «сплата за оренду», «за виконані будівельні роботи» на загальну суму 2895002,00 грн.

Станом на 01.12.2016 року на розрахунковий рахунок надійшло 938084,00 грн., 09.12.2016р. від ТОВ «Астарта Мелинелеваторбуд» код. надійшло 70000,00 грн. за виконані будівельні роботи.

Таким чином було встановлено, що доход отриманий від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2016р. - по 09.12.2016р. склав 1008084,00 грн. Тобто за останні 12 календарних місяців загальний доход від здійснення операцій сукупно перевищив 1000000,0грн.

Згідно п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) у разу обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем , в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Відповідно до вищенаведеного СО ОСОБА_2 починаючи з січня.2017 року повинна була зареєструватись платником ПДВ, відповідно до п. 183.2 ст.183 Податкового кодексу України.

Згідно п.183.10, ст.. 183 ПКУ будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

CO ОСОБА_2 виконувала будівельно-монтажні роботи та надавала в оренду нерухоме майно, які оподатковуються ПДВ на загальних умовах згідно п.п. 193.1. (а) п. 193.1 ст.193 Податкового кодексу, ставка податку на додану вартість становить 20 відсотків

Також судом встановлено, що в ході перевірки були використані банківські виписки, на підставі яких було встановлено обсяг продажу, який підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних умовах (за ставкою 20%) за період 11.01.2017р - 31.12.2017 склав 1698028,00 грн.

В ході перевірки, проведеної працівника відповідача було встановлено, що на підставі первинних документів (виписок за банківськими рахунками ) та податкових декларацій про майновий стан і доходи, встановлено отримання CO ОСОБА_2 доходу за період з 11.01.2017р. по 31.12.2017р., який має оподатковуватись ПДВ :

за період з 11.01.2017р. по 31.01.2017р. - 47005,00 грн.* ставка податку 20% = 9401,00 грн. ;

за період з 01.02.2017р. по 28.02.2017р. - 84241,00 грн.* ставка податку 20% -16848,00 грн.;

за період з 01.03.2017р. по 31.03.2017р. - 596854,00 грн * ставка податку 20% = 119371,00 грн;

за період з 01.04.2017р. по 30.04.2017р. - 229535,00 грн * ставка податку 20% = 45907,00 грн;

за період з 01.05.2017р. по 31.05.2017р. - 99150,00 грн * ставка податку 20% = 19830,00 грн;

за період з 01.06.2017р. по 30.06.2017р. - 90000,0 грн. * ставка податку 20% = 18000,00 грн;

за період з 01.07.2017р. по 31.07.2017р. - 147800,00 грн * ставка податку 20% -29560,00 грн;

за період з 01.08.2017р. по 31.08.2017р. - 305000,00 грн * ставка податку 20% = 61000,00 грн;

за період з 01.09.2017р. по 30.09.2017р. - 31110,00 грн * ставка податку 20% = 6222,00 грн;

за період з 01.10.2017р. по 31.10.2017р. - 47033,00 грн * ставка податку 20% = 9407,00 грн;

за період з 01.11.2017р. по 30.11.2017р. - 20300,00грн * ставка податку 20% = 4060,00 грн; за період з 01.12.2017р. по 31.12.2017р. - 0,00 грн .

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що позивачем - CO ОСОБА_2 було порушено п. 181.1 ст. 181, пп. 183.1 п.п. 183.2 пп.183.10 ст. 183, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 339606,00 грн., т.ч. у січні 2017р. у сумі 9401 грн., у лютому 2017 у сумі 16848 грн., у березні 2017р. у сумі 119371 грн., у квітні 2017 р. у сумі 45907 грн., у травні 2017р. у сумі 19830грн., у червні 2017р у сумі 18000 грн., у липні 2017 р. у сумі 29560грн., у серпні 2017р у сумі 61000грн, у вересні 2017р у сумі 6222грн, у жовтні 2017р у сумі 9407грн, у листопаді 2017р. у сумі 4060грн.

Щодо посилань позивача на те, що висновок викладений в акті перевірки та підстави для нарахування вказаного податку (ПДВ) не відповідають вимогам закону, оскільки:

По-перше: визначена база оподаткування податком на додану вартість без врахування вимог ст.ст.185, 188, ПК України, в частині об`єктів оподаткування, ст.195 - операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, ст.196 - операцій що не є об`єктом оподаткування, ст. 197 - операцій звільнених від оподаткування.

По-друге: не враховані вимоги п. 183.1 ст.183 ПК України, що виникнення обов`язку реєстрації платником ПДВ, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Так, сума загальна сума операцій визначена від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2016р. по 09.12.2016р. у сумі 1008084,00 грн., що не передбачено вимогами ПК України. Так вимоги ПКУ, передбачають перевищення загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом (Розділ V - податок на додану вартість).

Навпаки вказана сума не перевищує встановленої законодавством норми (п. 183.1 ПКУ) так як визначена фахівцями ГУ ДІС з урахуванням суми ПДВ, яка складає 20% від бази оподаткування (вимоги п. 193.1 ст. 193 ПКУ)

Розрахунок: 1008084,00х20%=201616,80 грн. (ПДВ)

1008084,00-201616,8=806467,20 грн.

та посилання, що сума операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом (податком на додану вартість), протягом останніх 12 календарних місяців, (без врахування суми податку на додану вартість) складає 806467,20 грн., що менше ніж 1000 000 грн., тому реєстрація платником ПДВ на підставах визначених в акті перевірки не потрібна, то суд зазначені посилання позивача не приймає до уваги оскільки відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, однак позивачем доказів зазначеного ні під час перевірки, ні в судовому засідання надано не було.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а наказ №6040 від 16.08.2018р. ГУ ДФС у Харківській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ФОП ОСОБА_2 та податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області №6 від 05.10.2018р. про збільшення сум податку на додану вартість на загальну суму 424508,00грн., з яких за податковими зобов`язаннями +339606,000грн., за штрафними фінансовими санкціями 84902,00грн. є законними та такими, що винесено в межах чинного законодавства України, а отже не підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними і скасування наказу та податкового повідомлення-рішення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2019 року.

Суддя Спірідонов М.О.