Справа № 357/5853/19
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5853/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №4 Білоцерківського ВП капітана поліції Ковтуна Олексія Васильовичва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП №4 Білоцерківського ВП капітана поліції Ковтуна Олексія Васильовичва про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 09.05.2019 року він рухався автомобілем марки HYUNDAI Accent АІ 2897 СЧ д.н.з. по вулиці Ставищанська та вул.Селянська в місті Білій Церкві Київської області та був зупинений інспектором СРПП №4 Білоцерківського ВП капітаном поліції Ковтуном Олексієм Васильовичем, який виніс постанову серії ДПО18 №391761, та постанову серії ДПО18 №388018, якими притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122КУпАП за вчинення яких на нього було накладено штрафу в сумі 425 грн. 00 коп., та штраф в сумі 425 грн. 00 коп. за порушення п.8.7.3 е ПДР України: здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора, та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9. б ПДР.

З вказаною причиною зупинки свого транспортного засобу він не погодився, на прохання надати відеодоказ йому було відмовлено з чим він не погоджується та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є неправомірним, необґрунтованим та недоведеним.Також позивач зазначає, що йому не було роз`яснено його права, внаслідок чого він не зміг скористатися послугами адвоката. Посилаючись на зазначене, позивач просив суд визнати постанови начальника СРПП №4 Білоцерківського ВП капітана поліції Ковтуна Олексія Васильовичва серії ДПО18 №391761 від 09.05.2019 та серії ДПО18 №388018 від 09.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП неправомірними та скасувати їх.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження, у встановлений судом строк скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, мотивований тим, що на місці вчинення адміністративних правопорушень здійснювався відеозапис з камери (відеореєстратора), який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та спростовує твердження, викладені позивачем у позовні заяві. Зазначає, що розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, він діяв виключного на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.05.2019 року близько 13:00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки HYUNDAI Accent АІ 2897 СЧ д.н.з. по вулиці Ставищанська та вул.Селянська в місті Білій Церкві Київської області, здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора чим порушив п.8.7.3 е ПДР України та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9. б ПДР за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.122 КУПАП.Внаслідок чого відповідачем винесена постанова серії ДПО18 №391761 та постанова серії ДПО18 №388018 якими позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.00 коп. та штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, оскільки вважає що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122 КУпАП є неправомірним, необґрунтованим та недоведеним.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ділі ПДР України),учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вмоги цих правил. Особи які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством ( п.1.9 ПДР України).

Пунктом 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.7.3 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути нанесеною суцільною чи контурною стрілками (стрілками) із силуетом пішохода, Х- подібні.

Пункт 8.7.3.е ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пункт 9.9.п.б ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушеня правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 , визнає, що не буде заперечувати той факт що порушив правила дорожнього руху, в тому випадку коли йому буде надано доказ правопорушення.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП підтверджується відеозаписом наданим відповідачем з камери (відео реєстратора).

З відеозапису вбачається що позивач керуючи автомобілем марки HYUNDAI Accent АІ 2897 СЧ д.н.з. здійснив рух на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9. б ПДР .

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наявність адміністративного проступку в діях позивача та доведення відповідачем належними доказами правильності прийнятого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про дорожній рух» ст.ст. 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. ч.2 ст.122, 251, 283-284 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель