Справа № 155/1747/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5940/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року (суддя першої інстанції Адамчук Г.М., м. Горохів),

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області з позовом до управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №774240 від 08.11.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн та справу закрити.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року позов задоволено частково. Поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду. Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідно до ст. 22 КУпАП в зв`язку із малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, - закрито.

Не погодившись із винесеним рішенням, його оскаржило управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, яке покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове - про залишення позову без розгляду. У апеляційній скарзі вказує, що суд неправомірно поновив строки на оскарження постанови, оскільки позивач ще з 08.11.2018 знав про її існування, а до суду із позовом у даній справі звернувся лише 22.11.2018. Зазначає, що оскільки позивачем вину визнано, а обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість звільнити позивача від адміністративної відповідальності за правилами ст. 22 КУпАП.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 774240 від 08.11.2018 ОСОБА_1 на автодорозі М06 Київ-Чоп на 134 км 300 м керував транспортним засобом «Renault Premium 220-18» у якого в темну пору доби на сідловому тягачі не працювала підсвітка заднього номерного знаку, чим порушив п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, при цьому на н/пр з правого боку був відсутній задній бризговик передбачений конструкцією, чим порушив п. 31.4.7 (е) ПДР України. За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погодившись з цією постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю свого проживання та праці, будь-якої шкоди правопорушенням не заподіяно та будь-яких негативних наслідків не наступило.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Підпунктом «е» пункту 31.4.7 Правил передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Вимогами п. 31.5 Правил передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1 , 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч.ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До суду першої інстанції відповідачем було надано диск з відеозаписом, який, на думку суб`єкта владних повноважень, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, проте згідно записаного відео, інспектор вказав на порушення позивачем саме пп. «в» п. 2.9 та пп. «е» пп. 31.4.7 п. 31.4 Правил.

Відповідно до наданого відео, поліцейський зачитує пояснення позивача, згідно якого він не заперечує факту відсутності бризговика та можливості неосвітлення номерного знаку, оскільки під час руху у нього лопнуло колесо, в результаті чого було пошкоджено бризговик та підсвітку номерного знака, та наполягає на тому, що замінивши колесо, він рухався якомога коротшим шляхом до місця ремонту про що повідомив інспектора поліції.

Протилежне відповідачем не доведено, зокрема, не доведено невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил, оскільки надане відео починається з моменту обходження інспектором автомобіля позивача та на ньому відсутній момент зупинки транспортного засобу.

Крім того, з наданого відео неможливо встановити чи підсвічувався задній номерний знак на автомобілі позивача, оскільки відеозапис записаний в режимі нічної зйомки та засвічує номерний знак.

Також, колегія суддів зазначає, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Колегія суддів зазначає про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею 121 КУпАП, оскільки диск, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК № 774240 від 08.11.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховнии Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17).

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 , виявивши несправність, зазначену у пункті 31.4 Правил, рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил, відсутня його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, як обов`язкова умова для притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові сформував помилкові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП.

Щодо покликань апелянта на пропуск позивачем строку на оскарження постанови відповідача, то такі є безпідставними та не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, а саме відбитку поштового штемпеля на конверті, відповідач надіслав позивачу копію постанови серії НК №774240 від 08.11.2018 лише 16.11.2018 (а.с. 8).

Крім того, у відповідній графі постанови серії НК №774240 від 08.11.2018 відсутня відмітка про отримання її копії чи про відмову у отриманні такої.

Відтак, оскарживши постанову відповідача, подавши 23.11.2018 позовну заяву, ОСОБА_1 не пропустив десятиденний строк на її оскарження.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року у справі № 155/1747/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 774240 від 08 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
Р. Й. Коваль