Справа № 808/950/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
20 червня 2019 року м. Дніпросправа № 808/950/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про ухвалення додаткового судового рішення у справі №808/950/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішень, -
ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати Акт перевірки характеристик продукції від 30.01.2018 № 000013, складений відповідачем відносно позивача;
- визнати протиправним та скасувати протокол від 16.02.2018 № 000022 про виявлені порушення вимог ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», складений відповідачем відносно позивача;
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафних санкцій від 16.02.2018 № 000019, якою до відповідача застосовано суму штрафу у розмірі 8 500,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 16.02.2018 № 000039, яким позивачу тимчасово заборонено надання продукції на ринку;
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 16.02.2018 № 000040, яким позивача зобов`язано вжити заходи щодо приведення продукції, яка надається на ринку у відповідність із встановленими вимогами;
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 16.02.2018 № 000041, яким позивача зобов`язано усунути формальну невідповідність продукції, що введена в обіг шляхом приведення її у відповідність до вимог Технічного регламенту безпечності іграшок.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у задоволенні позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі №808/950/18 - скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову; постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про

накладення штрафних санкцій від 16.02.2018 № 000019 - визнано неправомірною та скасовано; рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 16.02.2018 № 000039, №000040, 000041 - визнано неправомірними та скасовано; в іншій частині позову відмовлено.

17 травня 2019 року до Третього апеляційного адміністративного суду від ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі. У своїй заяві, позивач просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору за подання адміністративного позову до суду та апеляційної скарги.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, Третім апеляційним адміністративним судом при прийнятті постанови від 18 квітня 2019 року не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на приписи наведених норм процесуального права, дослідивши письмові докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 3, 6 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому заявив п`ять позовних вимог немайнового характеру (визнання протиправними та скасування Акту перевірки характеристик продукції від 30.01.2018 № 000013, протоколу від 16.02.2018 № 000022 про виявлені порушення вимог законодавства, 3 рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів) та одну вимогу майнового характеру (визнання протиправною та скасування постанови відповідача про накладення штрафних санкцій від 16.02.2018 № 000019 в розмірі 8 500 грн.).

Отже, заявлений позов мав одночасно майновий і немайновий характер.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання адміністративного позову позивачем ФОП ОСОБА_1 сплачено судовий збір в загальному розмірі 9 514,80 грн., що підтверджується квитанцією №3641089 від 14.03.2018, платіжними дорученнями №326 від 20.04.2018 та №325 від 20.04.2018 (а.с.3-5), з яких: 8810,00 грн. - за 5 вимог немайнового характеру (1762*5); 704,80 грн. - за 1 вимогу майнового характеру (1 762*0,4).

Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі в лютому 2019 року у розмірі 14 272,20 грн., що підтверджується квитанцією №NOZFV56175 від 26.03.2019 (а.с.181), з яких: 13 215 грн. - за 5 вимог немайнового характеру (1762*5*150%); 1 057,20 грн. - за 1 вимогу майнового характеру (704,80 (1 762*0,4)*150%).

Сплачені позивачем суми судового збору відповідають розмірам, визначеним Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Як свідчать матеріали справи, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року задоволено три вимоги немайнового характеру із п`яти заявлених та одну вимогу майнового характеру.

Отже, враховуючи вище викладене та з урахуванням часткового задоволення позову, відшкодуванню на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 14 977 грн., з яких:

- за три задоволені вимоги немайнового характеру - 13 215 грн. (5 286 грн. (сплачена сума судового збору за такі вимоги при поданні адміністративного позову) + 7 929 грн. (сплачена сума судового збору за такі вимоги при поданні апеляційної скарги));

- за одну вимогу майнового характеру - 1 762 грн. (704,80 (сплачена сума судового збору за таку вимогу при поданні адміністративного позову) + 1 057,20 (сплачена сума судового збору за таку вимогу при поданні апеляційної скарги)).

З огляду на положення статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 14 977 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 252 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №808/950/18 - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову у справі №808/950/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішень.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 14 977 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк