Справа № 520/2086/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 червня 2019 р. № 520/2086/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Югова С.А.,

представника відповідача - Лисенкова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" (61052, м. Харків, вул. Малиновського, 3, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати дії Головного управління ДФС у Донецькій області протиправними, а саме нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" податкового боргу за неосновним місцем реєстрації, а саме Маріупольська ОДПІ (Куйбишевський р-н м. Донецька) в розмірі 185 897,47 грн. з орендної плати з юридичних осіб за землю;

зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області скасувати нарахований Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" податковий борг у сумі 185 897,47 грн. з орендної плати з юридичних осіб за землю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" податкового боргу за неосновним місцем реєстрації, а саме Маріупольська ОДІТІ (Куйбишевський р-н м. Донецька) в розмірі 185 897,47 грн. з орендної плати з юридичних осіб за землю є протиправними.

Представник позивача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке проведено у режимі відеоконференції, проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «Завод Теплосмесь» звернулось до Головного управління ДФС у Харківській області з заявою про отримання довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

ТОВ «Завод Теплосмесь» отримано відмову в наданні довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 10.10.2018 р.

Підставою відмови вказано наявність податкового боргу за неосновним місцем реєстрації, а саме Маріупольська ОДПІ (Куйбишевський р-н м. Донецька).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області Маріупольської ОДПІ (Куйбишевський р-н м. Донецька) з проханням надати довідку про заборгованість по оренді землі.

ТОВ «Завод Теплосмесь» отримало від Головного управління ДФС у Донецькій області відповідь № 49104/10/05-99-46-20 від 05.11.2018, відповідно до якої станом на 26.10.2018р. ТОВ «Теплосмесь» має заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 185 897,47грн. Вказана заборгованість нарахована в 2015 за користування земельною ділянкою, що випливає з додатку до листа № 49104/10/05-99-46-20 від 05.11.2018 р.

Згідно додатку заборгованість нарахована відповідно до самостійно поданої платником податків податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 02.03.2015 р.

Не погоджуючись з діями Головного управління ДФС у Донецькій області щодо нарахування ТОВ "Завод Теплосмесь" податкового боргу за неосновним місцем реєстрації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п.16.1.4 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

За визначенням пп.14.1.39 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.176.1е ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

З наданих до матеріалів справи документів ( а.с.14-31) судом встановлено, що ТОВ «Завод Теплосмесь» на праві користування належать земельні ділянки, що розташовані у Куйбишевському районі м. Донецьк.

Як встановлено судом, податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 02.03.2015 р. подана позивачем до ДПІ у Куйбишевському р-ні м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та у відповідності до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відтак, частина позовних вимог щодо визнання дій відповідача щодо нарахування Товариству податкового боргу за неосновним місцем реєстрації з орендної плати з юридичних осіб за землю протиправними, є необґрунтованими, враховуючи те, що платником самостійно подано до ДПІ у Куйбишевському р-ні м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області податкову декларацію.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Кодексу).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Кодексу).

Відповідно до ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

При цьому, згідно п.п. 38.1 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень ПК України тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності з п.п. 38.7 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень ПК України не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07.11.2014 м. Донецьк відноситься до населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також судом враховано, що 21.09.2018 р. позивачем подана уточнена податкова декларація, яка прийнята контролюючим органом 21.08.2018 р., що підтверджено квитанцією №2, якою платником податку не зазначено сум грошового зобов`язання з плати за землю.

З огляду на встановлені судом обставини, ТОВ "Завод Теплосмесь" звільнено від сплати орендної плати з юридичних осіб за землю у сумі 185897,47 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" (61052, м. Харків, вул. Малиновського, 3, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області скасувати податковий борг у сумі 185897,47 грн. з орендної плати з юридичних осіб за землю, який підлягає сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь".

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Теплосмесь" (61052, м. Харків, вул. Малиновського, 3, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 червня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.