Справа № 415/3855/19
Суддя: Фастовець В. М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представників позивача Поли Л.В., Панчищенко Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Лисичанського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Узбекистана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною подальшого в`їзду в Україну строком на п`ять років.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ухиляється від виїзду з території України, чим злісно порушує міграційне законодавство України.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки виконував вимоги законодавства щодо періодичного виїзду за межі України, однак не всі ці виїзди фіксувалися органами ДПСУ.

В судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2016 р. Управлінням Державної міграційної служби України в Луганській області громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оформлено посвідку на тимчасове проживання в України серії НОМЕР_1 , підстави видачі 03/13, термін дії продовжено до 17.02.2019.

14.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського МВ УДМС з питання оформлення дозволу на імміграцію на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001 № 2491-ІІІ.

13.12.2018, після проведених перевірок, на підставі п.4 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію» УДМС в Луганській області прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну № 23 та зобов`язано, у відповідності до положень ч.3 ст.13 вказаного закону виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення. Так, копію рішення № 23 ОСОБА_1 особисто отримав 27.12.2018, ознайомився з порядком виконання рішення та порядком видворення, у разі його невиконання у термін до 26.01.2019 проставивши власний підпис.

Таким чином, з 27.01.2019 відповідач перебуває на території України не законно.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 він проживає на території України разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Своєчасно з України не виїхав через хворобу та необхідність постійного лікування.

Відповідач усвідомлює, що порушив правила перебування іноземців в Україні та ухиляється від виїзду з України. Відповідач не працює, перебивається випадковими заробітками.

За порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення дозволеного терміну перебування, 02.05.2019 Лисичанським МВ УДМС ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛГ № 059807 за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЛГ 059807 у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідач поважних причин невиконання ним рішення про відмову у надання дозволу на імміграцію в Україну не має, самостійно не покинув територію України та продовжив порушувати чинне міграційне законодавства України, а саме:

- статтю 13 Закону України «Про імміграцію», якою передбачено що особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення. У разі, якщо за цей час особа не виїхала з України, вона підлягає видворенню в порядку, передбаченому законодавством України;

- статтю 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якою передбачені законні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України;

- ч.3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якою передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Також, законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону України №3773-VI).

Співробітниками Лисичанського МВ УДМС Відповідачу ОСОБА_1 роз`яснено його права і обов`язки та попереджено про те, що відносно нього готуються матеріали до суду про примусове видворення його за межі України. У зв`язку з цим, було попереджено відповідача про необхідність з`являтися за судовим викликом до суду.

Обставини, передбачені ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б перешкоджали примусовому видворенню відповідача, відсутні.

Пунктом 2 статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні, або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

У відповідності до ст. 26 вказаного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Згідно із ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або орган Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за її позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Виходячи з вимог зазначених вище норм Закону та враховуючи те, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення за межі України громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_1 .

Суд не вбачає підстав для звернення рішення до негайного виконання відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 5, 6, 12, 241-246, 288, 371 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Лисичанського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, , яке розташоване за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. 279 Дивізії, буд. 9 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина Республіки Узбекістан № НОМЕР_2 , виданий 18.01.2014 Державним Центром Персоналізації Документів , про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною подальшого в`їзду в Україну строком на п`ять років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: