Справа № 336/981/19
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пр.. 2-а/336/46/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому зазначає, що 16.01.2019 року посадовою особою Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області складено протокол № 12 від 16.01.2019 року в якому відповідач вказував на порушення позивачем пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10, п. 177.2 ст.177, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755VI (зі змінами та доповненнями) встановлено включення до декларацій за 2016 та 2017 роки перекручених даних, а саме завищення валових витрат, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016-2017 роки, ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою № 13 від 25.01.2019 року складеною за наслідками розгляду відповідного протоколу, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 136,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 164-1 КУпАП за порушення пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10, п. 177.2 ст.177, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755VI (зі змінами та доповненнями).

Посилаючись на те, що відповідачем порушено право ОСОБА_1 на захист, бо на час розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідача не було доказів, що особа,що притягається до адміністравної віядповідальності повідомлена належним чином про розгляд справи, протокол про адміністративне правопорушення, вказаний в постанові, складений з порушеннями, докази вчинення правопорушення при розгляді справи дослідженні не були, позивач не є особою до якої може застосовані санкція ст. 164 КУпАП. Тому постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону та прийнята без об*єктивного розгляду з порушенням його права на захист, просить суд визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши надані докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлено обґрунтовано, та він підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин справи та відповідних правовідносин.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягомрозумного строку.

Ст. 164-1 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Запорізькій області 16.01.2019 року відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 12 від 16.01.2019 року в якому відповідач вказував на порушення позивачем пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10, п. 177.2 ст.177, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755VI (зі змінами та доповненнями) встановлено включення до декларацій за 2016 та 2017 роки перекручених даних, а саме завищення валових витрат, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2016-2017 роки, ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому в графі вказаного протоколу «дата, час, місце вчинення порушення зазначено «Акт перевірки від 16.01.2019 року № 19/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

В графі дата розгляду адміністративної справи вказано 23.01.2019.

Постановою № 13 від 25.01.2019 року складеною за наслідками розгляду відповідного протоколу, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 136,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 164-1 КУпАП за порушення пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10, п. 177.2 ст.177, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755VI (зі змінами та доповненнями).

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ФОП ОСОБА_1 не був присутній ані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 16 січня 2019 року, ані при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення 25 січня 2019 року.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення № 12 від 16.01.2019 року складений відносно ОСОБА_1 не містить підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про обізнаність розгляду справи.

Так в графі про повідомлення особи зазначено, що розгляд справи буде проведений 23.01.2019 року за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний 166 . Проте, розгляд справи відбувся 25.01.2019 року. При цьому відсутні будь які докази повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності саме на 25.01.2019 року.

При розгляді справи про порушення визначеного ст.. 164-1 ОСОБА_1 присутнім не був, доказів про належність його повідомлення відповідачем не надано, що є порушенням ст. 268 КУпАП, якою передбачено, що під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Тому , з урахуванням наявних обставин, суд зазначає, що позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення (заперечення) з приводу обставин, викладених у спірному процесуальному документі та скористатися юридичною допомогою адвоката, що у свою чергу є порушенням прав позивача.

Таким чином, відповідачем при винесенні постанови № 13 від 25 січня 2019 року не виконано вимог ст. 268 КУпАП та розглянуто справу за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що адміністративне правопорушення визначене ст.. 164-1 може бути застосовано до громадян.

Протокол та оскаржувана постанова складена саме відносно Фізичної особи-підприємця.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського

кодексу України ( 436-15 ) громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу ( 436-15 ). Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб -

підприємців.

Статтею 51 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Правоздатність індивідуального підприємця практично

прирівнюється до правоздатності юридичних осіб - комерційних організацій. Він може мати права і обов`язки, необхідні для здійснення будь-яких видів діяльності, не заборонених законом, та щодо яких законом не передбачено обмежень (стаття 50 ЦК)( 435-15). Зазначене прослідковується, зокрема, виходячи з положень статті 91 ЦК (435-15).

По-друге, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються норми як загального цивільного (Цивільний кодекс України) ( 435-15 ), так і спеціального законодавства (Господарський кодекс України ( 436-15 ), Закони України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" ( 755-15 ), "Про державну підтримку малого підприємництва" ( 2063-14 ), "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" (1775-14) тощо).

Водночас, слід зауважити, що в господарському законодавстві "юридична особа" та "фізична особа - підприємець" охоплюються спільним поняттям "суб`єкт господарювання".

Вимоги до строків, змісту та порядку подання декларацій про доходи громадянами та фізичними особами-підприємцями є різними.

Тобто приписи ст.. 164-1 стосуються саме громадян,та не можуть бути застосовані до суб*єктів господарювання.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд відповідно до вимог п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України , приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, та постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 13 від 25.01.2019 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-1 КУпАП України та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.А. Галущенко

18.06.19