Справа № 140/1573/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1573/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ Волинської області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оформлене листом №173/13-01 від 10.04.19, та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 1.03.2019 (з урахуванням виплачених сум) з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 5 377,90 грн. із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, згідно з вимогами статті 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 05.04.2018 одержує пенсію за віком, призначену Луцьким ОУПФУ Волинської області відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 зі змінами і доповненнями (далі Закон №1058-IV). Отримавши пенсію за березень 2019 року, позивач з`ясував, що її індексація відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV не проведена.

27.03.2019 позивач письмово звернувся до Луцького ОУПФУ Волинської області з питанням перерахунку пенсії з урахуванням індексації з 01.03.2019. У листі-відповіді від 10.04.2019 №173/В-01 відповідач зазначив, що пенсія перерахунку з 01.03.2019 не підлягає.

Також, у вищезгаданому листі відповідач зазначає, що у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV проводиться індексація для тих пенсій, розмір яких обчислено з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три попередні роки, що передують року звернення - 3 764,40 грн. (3 764,40 грн. х 17% = 4 404,05 грн.) А розмір пенсії позивача розраховано з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три попередні роки, що передують року звернення - 5 377,90 грн. тому індексації не підлягає.

Частина друга статті 42 Закону №1058-IV визначає, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсію позивачу призначена у лютому 2018 року відповідно до частина другої статті 40 Закону №1058-IV, в якій зазначено, що тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. В пункті 4-4 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV зазначено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Цей показник у 2018 році становив 5 377,90 грн., проти 3 764,40 грн. у 2017 році. Саме показник 5 377,90 грн. середньої заробітної плати (доходу) в Україні врахований для обчислення пенсії. В 2019 році коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсій, затверджений пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV і становить 1,17. Він був розрахований відповідно до пункту 4-5 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV як показник зростання споживчих цін та середньої заробітної плати за 2018 рік порівняно з 2017 роком.

Пенсії, призначені в 2018 році, базувалися на показниках середньої заробітної плати за 2016-2017 роки і не враховували її зростання в 2018 році, так як і не враховували зростання споживчих цін в 2018 році, а тому згідно з діючим законодавством підлягають індексації. Закон №1058-IV не передбачає ніяких обмежень чи винятків щодо індексації пенсій. Інакше пенсії частини пенсіонерів, призначені у 2018 році, можуть бути проіндексовані лише через кілька років, знецінившись при цьому, що суперечить вимогам статті 24 Конституції України про рівні конституційні права і свободи громадян і рівність їх перед законом.

На думку позивача, орган пенсійного фонду при проведенні перерахунку його пенсії повинен виходити із необхідності збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, яка в моєму випадку визначена із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, тобто 5377,90 грн., а не 3764.40 грн., а тому 5 377,90 грн. слід було множити на коефіцієнт 1,17, а тому розмір моєї пенсії після перерахунку повинен становити: 5377,90 грн. х 1,17 х 4,27 х 0,418 = 11230,59 грн. розмір пенсії за віком 89,82 грн. - доплата за понад нормований стаж 6 роки (1 497,00 грн. х 6%) всього 11 320,41 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1).

31.05.2019 за вх. № 9016/2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.14-17), у якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

ОСОБА_1 27.03.2019 року звернувся до Луцького ОУПФУ Волинської області з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до частини другої статті 42 Закону №1058-IV.

Відповідачем 10.04.2019 за №173/В-01 надано роз`яснення стосовно перерахунку пенсії з урахуванням індексації з 01.03.2019. У наданій відповіді у абзацах 3 та 5 помилково зазначено формулювання наступного змісту: «урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три попередні роки, що передують року звернення - 5 377,90 грн.», який необхідно викласти, як: «урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 5 377,90 грн.».

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.04.2018 року.

Розмір пенсії обчислений із страхового стажу 41 рік 10 місяців 15 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 визначено в розмірі 0,41833) та середньомісячного заробітку - 23 008,38 грн., взятого за період роботи по даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2016 (обчисленого з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 5 377,90 грн., коефіцієнт заробітку - 4,27832) з 01.12.2018 становить 9 714,92 грн., з яких: 9625,10 грн. - розмір пенсії за віком (23 008,38 грн. х 0,41833); 89,82 грн. - доплата за понаднормовий стаж (6 років) (1497,00 грн. х 6%).

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV передбачено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії: «Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який е попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.»

Пунктом четвертим статті 42 Закону №1058-IV передбачено: «Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини».

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною другою Постанови передбачено: «установити, що: у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17».

Оскільки, при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (відповідно до статті 40 Закону №1058-IV) - 5 377,90 грн., а відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058 передбачено, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення, а саме - 3 764,40 грн. х 17 % = 4 404,05 грн., тому пенсія індексації не підлягає.

Відповідно до пункту шостого Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV: «...Якщо внаслідок перерахунку розміру пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії». Пенсія призначена та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Вважає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо і жодним чином не порушило прав та законних інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статтей 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому ОУПФУ Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.04.2018. Розмір пенсії обчислений із страхового стажу 41 рік 10 місяців 15 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 визначено в розмірі 0,41833) та середньомісячного заробітку - 23 008,38 грн., взятого за період роботи по даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2016 (обчисленого з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 5 377,90 грн., коефіцієнт заробітку - 4,27832 ) з 01.12.2018 становить 9 714,92 грн., з яких: 9 625,10 грн. - розмір пенсії за віком (23 008,38 грн. х 0,41833); 89,82 грн. - доплата за понаднормовий стаж (6 років) (1 497,00 грн. х 6%), що підтверджується протоколом про призначення пенсії (а.с.19,20)

27.03.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Луцького ОУПФУ Волинської області щодо перерахунку його пенсії з врахуванням індексації, в якій позивач з посиланням на норми Постанови КМУ від 20.02.2019 №124 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просив провести з 01.03.2019 індексацію пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV шляхом збільшення на коефіцієнт 1,17 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні 5 377,90 грн., з якої сплачено страхові внески, та який враховувався при обчисленні пенсії в 2018 році (а.с.6).

Листом від 10.04.2019 №173/В-01 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, зазначивши, що у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV проводиться індексація для тих пенсій, розмір яких обчислено з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три попередні роки, що передують року звернення - 3 764,40 грн. (3 764,40 грн. х 17% = 4 404,05 грн.) А розмір пенсії позивача розраховано з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три попередні роки, що передують року звернення - 5 377,90 грн. тому індексації не підлягає (а.с.7).

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із статтею 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що пенсії є об`єктом індексації грошових доходів населення. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону №1058-IV.

Спірним питанням у даній справі є наявність чи відсутність правових підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 на підставі частини другої статті 42 Закону №1058-IV.

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році`установлено, що:

у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17;

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» визначено Пенсійному фонду України забезпечити:

перерахунок пенсій, зазначених у пункті 2 цієї постанови, з 1 березня 2019 року;

виплату одноразових доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 цієї Постанови, одночасно з виплатою пенсії за березень та квітень 2019 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124.

Цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно із положеннями пунктів 2 та 3 Порядку перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону №1058-IV (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, з 1 березня 2019 року перерахунок пенсій здійснюється за умов, визначених пунктами 2, 3 та 5 Порядку, а саме - перерахунку підлягають пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, та для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 1 жовтня 2017 року.

Пенсія позивачу призначена з 16.04.2018 відповідно до Закону №1058-IV, що відповідає вимогам, визначеним пунктами 2 та 3 Порядку.

Разом з тим, щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.03.2019, передбачених пунктом 5 Порядку, суд зазначає таке.

Абзацом другим пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

У відповідності з вимогами абзацу другого пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV відповідачем призначено пенсію з 16.04.2018, що не є спірним питанням у даній справі та підтверджується протоколом про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з протоколу про призначення пенсії ОСОБА_1 , наданою суду (а.с.19-21), розрахунок пенсії позивача проведено із загального страхового стажу 41 рік 10 місяців 15 днів. Коефіцієнт страхового стажу розраховано згідно статті 25 Закону №1058-IV за формулою Кс=См : (100% х 12), де:

Кс коефіцієнт страхового стажу;

См сума місяців страхового стажу.

Коефіцієнт страхового стажу складає: 41 роки 10 місяців = 41 х 12 + 10 = 502 : 1200 = 0,41833.

Коефіцієнт заробітної плати за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається згідно статті 40 Закону №1058-IV за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи;

Зв сума заробітної плати застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до вказаного Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати:

Зс середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати. Оскільки для обчислення пенсії ОСОБА_1 до розрахунку взято період заробітної плати з 01.07.2000 по 31.03.2016, тобто за 189 місяців, в автоматичному режимі розраховано коефіцієнт заробітної плати за кожний місяць, і сума 189 коефіцієнтів складає 610,92331. Індивідуальний коефіцієнт склав 610,92331 : 189 = 3,23240.

Згідно із абзацом третім пункту 1 статті 40 Закону №1058-IV особі, яка звернулась за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Позивачу автоматизованим способом виключені з розрахунку заробітки за 50 місяців (10 % від загальної кількості місяців страхового стажу 502), що збільшило його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 3,23240 на 4,27832.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається згідно пункту 2 статті 40 Закону №1058-IV за формулою Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Войтовичу А.І. розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії проведено автоматизованим способом програмним забезпеченням ППВП наступним чином:

Зп = 5 377,90 грн. (за 2016, 2017 роки) х 4,27832 = 23 008,38 грн.

Розмір пенсії за віком розраховується у відповідності до статті 27 Закону №1058-IV за формулою: П = Зп х Кс, де:

П розмір пенсії в гривнях;

Зп заробітна плата застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Позивачу розрахунок проведено наступним чином:

П = 23 008,38 грн. х 0,41833 = 9 625,10 грн.

Загальний розмір пенсії позивача з 16.04.2018 становить 9 712,22 грн., та складається з: розміру пенсії за віком (стаття 27 Закону №1058-IV) 9 625,10 грн. та доплати за понаднормовий стаж (абзац другий частини першої статті 28 Закону № 1058) за 6 років 87,12 грн. (мінімальний розмір пенсії 1497,00 грн. х 6%);

З 01.12.2018 розмір пенсії позивача становить 9 712,92 грн. після перерахунку у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, при призначенні пенсії позивачеві відповідачем у відповідності до абзацу другого пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, в розмірі 5 377,90 грн.

Показники Зс оприлюднюються на сайті Пенсійного фонду України (www.pfu.gov.ua).

При обчисленні пенсій станом на 01.10.2017 застосовувався усереднений показник середньої заробітної плати за 2014 2016 роки - 3 764,40 грн., і саме з урахуванням цього показника було перераховано всі раніше призначені пенсії з 01.10.2017.

Таким чином, з 01.03.2019 перерахунку підлягають пенсії, для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 1 жовтня 2017 року, тобто 3 764,40 грн.

Пенсія позивачу призначена у квітні 2018 році, обчислювалася з урахуванням показника середньої заробітної плати 5 377,90 грн., тому перерахунку з 01.03.2019 не підлягає.

Згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Повноваження Кабінету Міністрів України визначати в межах бюджету Пенсійного фонду розмір, дати та порядку збільшення, передбаченого частиною другою статті 42 Закону №1058-IV, окремо обумовлюється в статті 42 Закону №1058-IV.

Тобто, зазначений підзаконний нормативно правовий акт прийнято Кабінетом Міністрів України на підставі вимог Закону, і прийняття такого акта не суперечить ні нормам Конституції України, ні нормам законодавства про пенсійне забезпечення, станом на теперішній час не визнаний незаконним та нечинним, і підлягає застосуванню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Згідно частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини як джерело права.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо обмеження (звуження) соціальних прав та гарантій державами - учасницями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі Суханов та Ільченко проти України (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

В рішенні від 3 червня 2014 року (заява № 43331/12, справа Великода В.Н. проти України) Європейський суд з прав людини зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчувати виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

Отже, в даному випадку статтею 42 Закону №1058-IV, яка визначає загальні положення щодо індексації та перерахунку пенсій, право визначати порядок проведення перерахунку пенсій у відповідності до цієї статті надано Кабінету Міністрів України, на виконання чого саме Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», і встановлення умов для проведення перерахунку пенсій з 01.03.2019 цим підзаконним нормативно правовим актом не суперечить правовим позиціям Європейського Суду з прав людини.

З огляду на наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пенсія ОСОБА_1 не підлягає перерахунку з 01.03.2019 на підставі статті 42 Закону №1058-IV.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не відшкодовуються позивачу.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський