Справа № 540/1255/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

25 червня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1255/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області, Державного кадастрового реєстратора у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатський області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фізичної особи - підприємця Васильєвої Тетяни Григорівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

24.06.2019 року до канцелярії Херсонського окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку надійшла позовна заява (сформована в системі «Електронний суд» 21.06.2019 року) ОСОБА_2 (далі - представник позивача), який звернувся до суду здійснюючи представництво ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області (далі - відповідач 2), Державного кадастрового реєстратора у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області (далі - відповідач 3), Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - відповідач 4), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - третя особа, ФОП ОСОБА_3), у якому просив:

- визнати протиправними дії експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатський області Бирича Юрія Івановича, щодо погодження проекту землеустрою який розроблено ФОП " ОСОБА_3 ", ЄДРПОУ НОМЕР_21 (кваліфікаційний сертифікат від 21.06.2013 року № 011098), відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за номером: 1612 СГ від 07.05.2019р., 1614 СГ від 07.05.2019р., 1615 СГ від 07.05.2019р., 1616 СГ від 07.05.2019р., 1617 СГ від 07.05.2019р., 1618 СГ від 07.05.2019р., 1619 СГ від 07.05.2019р., 1620 СГ від 07.05.2019р., 1621 СГ від 07.05.2019р.;

- скасувати висновок експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатський області Бирича Юрія Івановича, щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який розроблено ФОП " ОСОБА_3 ", ЄДРПОУ НОМЕР_21 (кваліфікаційний сертифікат від 21.06.2013 року №011098), відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за номером: 1612 СГ від 07.05.2019р., 1614 СГ від 07.05.2019р., 1615 СГ від 07.05.2019р., 1616 СГ від 07.05.2019р., 1617 СГ від 07.05.2019р., 1618 СГ від 07.05.2019р., 1619 СГ від 07.05.2019р., 1620 СГ від 07.05.2019р., 1621 СГ від 07.05.2019р.;

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 (площа: 0.7368 та, цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства), НОМЕР_22 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_3 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_4 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа:2 га), НОМЕР_23 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа:2 га), НОМЕР_6 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_7 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_8 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_9 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_24 (цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_11 ( цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.5847 га), НОМЕР_12 (цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.417 га), НОМЕР_13 цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.2776 га);

- зобов`язати Державного кадастрового реєстратора у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області вилучити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 (площа: 0.7368 та, цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства), НОМЕР_25 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_3 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_4 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа:2 га), НОМЕР_14 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа:2 га), НОМЕР_6 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_7 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_8 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_9 (цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_24 (цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства, площа: 2 га), НОМЕР_11 ( цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.5847 га), НОМЕР_12 (цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.417 га), НОМЕР_13 цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 0.2776 га).

Разом із позовною заявою представником позивача до суду подано клопотання про забезпечення позову, якою останній просив забезпечити позов, а саме:

- заборонити ГУ Держгеокадастру у Херсонській області видавати (у разі якщо вони на день подання даної заяви до суду ще не видані) накази про затвердження проектів землеустрою і передання у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_25 , НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_23 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 ;

- заборонити Державному кадастровому реєстратору у Генічеському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та іншим органам, які мають повноваження на здійснення дій з реєстрації права власності на земельну ділянку здійснювати дії, направлені на реєстрацію права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами: НОМЕР_19 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_14 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 .

Клопотання обґрунтоване наступними обставинами. Так, 06.05.2019 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області видано наказ № 1599-СГ, яким ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Генічеської міської ради Генічеського району Херсонської області. В той же час, відповідні дозволи були надані наступним громадянам України: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_20 , площею 20,0161 га, на яку були отримані дозволи, була визначена відповідачем 2, як ділянка призначена для безоплатної приватизації. В межах площі наведеної земельної ділянки станом на момент отримання громадянами дозволів можливо було розмістити 10 ділянок по 2,00 га. Проте, в подальшому представник позивача дізнався про те, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_20 видано ще дев`ятьом громадянам (по 2,00 га кожному), згідно наказів, виданих відповідачем 2, у зв`язку із чим останні уклали договір з ФОП ОСОБА_3 для розроблення нею землевпорядної документації. Представник стверджує, що 05.06.2019 року йому стало відомо про те, що проект, розроблений ФОП ОСОБА_3 . погоджено експертом державної експертизи ОСОБА_13 , який є начальником відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області. Крім того, наведеним кадастровим реєстратором зареєстровано поділ раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_20 площею 20,0161 га, з якої сформовано 13 земельних ділянок за площею до 2,00 га (10 ділянок з цільовим призначенням 01.03. - для ведення особистого селянського господарства; 03 земельні ділянки з цільовим призначенням 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) з призначенням кадастрового номеру кожній окремій ділянці: НОМЕР_28 , НОМЕР_8 , НОМЕР_19 , НОМЕР_11 , НОМЕР_4 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_18 , НОМЕР_7 , НОМЕР_1 , НОМЕР_9 , НОМЕР_14 , НОМЕР_3 . Представник позивача наголошує на незаконності поділу сформованої ділянки та протиправності погодження проектів землеустрою, розроблених ФОП ОСОБА_3 . З огляду на вказані обставини зазначає, що в разі затвердження проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, стосовно земельних ділянок із кадастровими номерами: НОМЕР_19 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_14 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 , позивач втратить можливість отримати бажану земельну ділянку у власність, яка розташована за межами населених пунктів на території Генічеської міської ради Генічеського району Херсонської області, незважаючи на те, що він для цього має всі передбачені законодавством підстави. Відтак, представник позивача вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та Державному кадастровому реєстратору у Генічеському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, іншим органам, які мають повноваження на здійснення дій з реєстрації права власності на земельну ділянку, видавати накази про затвердження проектів землеустрою і передання у приватну власність земельних відповідних ділянок, та здійснювати дії, направлені на реєстрацію права власності на відповідні земельні ділянки.

Згідно ч.1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 150 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

У клопотанні позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, тим самим, заборонити відповідному органу державної виконавчої влади та його посадовій особі вчиняти певні дії (не вказавши при цьому бажаний строк дії заборони та прізвище, ім`я по- батькові посадової особи), мотивуючи це імовірною втратою можливості отримати бажану земельну ділянку у власність за умови, якщо відповідачем 2 буде прийнято рішення про затвердження погодженого державним експертом проекту землеустрою стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_19 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_14 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 .

Суд зауважує на тому, що Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель.

Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 186-1 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6 ст. 123 ЗК України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 10 ст. 123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Аналіз наведених норм та встановлених судом обставин дає підстави для висновку про те, що наявність позитивного висновку державного експерта, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення бажаної позивачем земельної ділянки, не створює для відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування обов`язку затверджувати погоджені проекти.

Відтак, доводи позивача, якими він мотивує необхідність вжиття заходів забезпечення є необґрунтованими та передчасними.

Посилання представника позивача на те, що невжиття заходів забезпечення призведе до негативних для позивача наслідків, є лише необґрунтованими припущеннями. В той же час судове рішення, яким є і ухвала про вжиття заходів забезпечення позову, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, у заявленому клопотанні не вказано, чому саме невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду буде не можливий.

Дане твердження також належним чином не обґрунтоване.

Відповідно до абзацу другого пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у справі, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також суд зазначає, що без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії, задоволення вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності підстав для забезпечення позову, викладених у ст. 150 КАС України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Гомельчук С.В.