Справа № 221/247/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року справа №221/247/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 березня 2019 року (повний текст складено 18 березня 2019 року в м. Волноваха) у справі № 221/247/19 (суддя І інстанції - Безрук Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції Донецької області Згари про про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.125 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що згідно постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, він, 08.01.2019 року рухався трасою Н-20 Словянськ- Донецьк-Маріуполь, буд.220 поза населеним пунктом транспортним засобом ЗАЗ ТF6940 д/н НОМЕР_1 , у якому було вимкнено денні ходові вогні та ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.125 КУпАП, а також не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи. Вказував, що він рухався в межах населеного пункту, м. Маріуполя, що надавало йому право не включати денні ходові вогні або ближнє світло, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він не мав.

Справу розглянуто з порушенням вимог Кодексу про адміністративне правопорушення: розглянуто на місці зупинення транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення (у даному випадку за місцем розташування Управління патрульної поліції Донецької області); порушено його права (не було надано часу для пошуку адвоката та ознайомлення з матеріалами справи); працівник патрульної поліції виніс постанову без урахування обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, ступеню його вини, тощо; не було дотримано порядку розгляду справи, передбаченого ст.278 КУпАП

Через винесення постанови з порушенням норм законодавства України просив її скасувати.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 березня 2019 року у справі № 221/247/19 позов задоволено. Скасовано постанову серії НК №641384 від 08.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125,126 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції винесено без всебічного та повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, також суд першої інстанції визвав встановленими недоведені обставин, що, як наслідок, призвело до порушення норм процесуального та матеріального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно постанова НК № 641384 від 08.01.2019 ОСОБА_1 ою 15 год. 13 хв. рухався трасою Н-20 Словянськ - Донецьк - Маріуполь, буд.220 поза населеним пунктом транспортним засобом ЗАЗ ТF6940 д/н НОМЕР_1 , на якому було вимкнено денні ходові вогні або ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, а також не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою настання адміністративної відповідальності.

Стаття 125 КУпАП передбачає відповідальність за скоєння інших порушень правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128,частинами першою і другою статті 129,статтями 139 і 140цього Кодексу.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Крім того, статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 у справі 1-11/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що у постанові інспектора поліції стосовно позивача відсутні обґрунтування та не наведені докази скоєння ним правопорушень.

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем надано оскаржувана постанова НК № 641384 від 08.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень передбачених за ст..125,ч.1 ст.126 КУпАП. У наданій копії постанови відсутні данні про роз`яснення позивачу прав, передбачених статті 268 КУпАП.

Позивач зазначав, що він рухався в межах населеного пункту. Відповідачем, на спростування пояснень позивача не надано відповідних доказів, наданий відповідачем відеозапис не спростовує вищезазначені пояснень позивача.

Колегія суддів зазначає, що згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наявної в матеріалах справи копії оскаржуваної постанови не убачається, що відповідачем було роз`яснено позивачу його права, передбачені 268 КУпАП.

Позивач наголошував, що відповідачем не було надано йому можливість скористуватись своїми правами у повному обсязі. На підтвердження того, що позивачу було роз`яснені його права та надана можливість ними скористуватись та на спростування пояснення позивача в цій частині відповідачем до суду не надано жодного доказу.

Колегія суддів зазначає, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено принцип неможливості притягнення до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, уповноважений орган має повно та об`єктивно дослідити всі обставини у справі, оцінити доводи обох сторін та прийняти рішення, постановлене на основі суворого додержання законності.

Порушення відповідачем прав позивача, гарантованих статтею 268 КУпАП не можна вважати правомірним та таким, що вчинені як на підставах і в порядку, встановлених законом. Зазначене порушення з боку відповідача є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126, ст.125 КУпАП.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що норми статті 38 КУпАП встановлюють строк, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення. Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування, беручи до уваги ту обставину, що строки, встановлені статтею 38 КУпАП, на час судового розгляду минули, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вищевказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 29 березня 2018 року у справа №502/1664/16-а, від 20 червня 2018 року у справі № 806/2554/16.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 березня 2019 року у справі № 221/247/19 - залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 березня 2019 року у справі № 221/247/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко