Справа № 420/509/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/509/19
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року про залишення без розгляду її адміністративного позову до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому просила наступне:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1390 о/с від 18.09.2018 року в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) підполковника поліції ОСОБА_1 слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 18.09.2018 року;

- поновити на вказаній посаді з 19.09.2018 року;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року на підставі ч.3 ст.123 КАС України даний позов був залишено без розгляду, оскільки позивачкою пропущений місячний строк звернення до суду, передбачений ч.5 ст.122 КАС України.

Мотивуючи своє рішення, суд вказав, що спірний наказ про звільнення позивачка отримала 26.11.2018 року, а звернулась до суду з позовом 29 січня 2019 року, не навівши поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, апеляційна скарга побудована на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про отримання нею спірного наказу 26.11.2018 року, оскільки належних та допустимих доказів з цього приводу матеріали справи не містять.

Натомість, за ствердженням ОСОБА_1 спірний наказ від 18.09.2018 року було отримано лише 09.01.2019 року у Приморському відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, що свідчить про дотримання нею строків звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на правильність висновків суду першої інстанції та необґрунтованість і безпідставність апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, а ухвалу - без змін.

Апелянт в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, належним чином сповіщена про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу звільнення позивачки з публічної служби.

Частина 5 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, на спірні правовідносини розповсюджується місячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17.09.2018 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ від № 3192 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 ».

Відповідно до даного наказу, за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року № 3460-ІV, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п.12.1, п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 31.07.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 року № 3460-ІV, підполковника поліції ОСОБА_1 , слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, наказано звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1390 о/с від 18.09.2018 року (спірний наказ), відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Не погоджуючись з наказом від 17.09.2018 року № 3192 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 », остання звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування (справа № 420/5428/18).

Під час судового засідання у справі № 420/5428/18, яке відбулось 26.11.2018 року, ОСОБА_1 було вручено відзив Головного управління Національної поліції в Одеській області на її позов.

У додатках до цього відзиву надано витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1390 о/с від 18.09.2018 року згідно переліку, який є спірним у даній справі.

Про отримання 26.11.2018 року відзиву разом з додатками до нього, у тому числі і спірного наказу, ОСОБА_1 поставила свій підпис на першому аркуші відзиву з відміткою «отримала» (а.с.106-114).

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що 26.11.2018 року, під час надання пояснень по справі № 420/5428/18, в судовому засіданні, в якому приймала участь ОСОБА_1 , акцентувалась увага суду на спірному наказі № 1390 о/с від 18.09.2018 року, що підтверджується наданим звукозаписом судового засідання.

Понад те, факт отримання позивачем відзиву з додатками підтверджується також звукозаписом судового засідання у справі № 420/5428/18 від 26.11.2018 року, коли головуючий суддя запитав: - «чи отримано зазначені документи позивачем? - ОСОБА_1 відповіла: - «так».

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не заперечує про те, що ставила свій підпис про отримання 26.11.2018 року відзиву, однак, додатки до нього не додавалися, тому про зміст спірного наказу їй не було відомо. Аналогічні обставини вона підтвердила у судовому засіданні, де здійснювався технічний запис у справі № 420/5428/18.

Відповідаючи на даний аргумент апеляції, колегія суддів бажає зазначити таке.

ОСОБА_1 , ставлячи підпис про отримання відзиву Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.11.2018 року, який оформлений згідно вимог статті 162 КАС України, засвідчила також отримання і додатків до нього за переліком, які є невід`ємною частиною відзиву і письмово перелічені на останньому його аркуші.

Жодних зауважень про те, що до відзиву не надано додатків ОСОБА_1 . не зазначила.

Понад те, у тексті відзиву Головне управління Національної поліції в Одеській області посилається на спірний наказ від 18.09.2018 року, а тому навіть якщо припустити, що такий наказ вона не отримувала, позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких умов, зазначена апелянтом обставина не може свідчити про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду.

За таких умов, варто зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року про залишення без розгляду її адміністративного позову до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 20.06.2019 року.