Справа № 120/3904/18-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2019 року

Київ

справа №120/3904/18-а

адміністративне провадження №К/9901/16340/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі № 120/3904/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Відповідно до змісту позовних вимог позивач просив суд: визнати протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням розміру 85 % відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та провести перерахунок розміру пенсії з урахуванням розміру 85 % відповідної суми грошового забезпечення та здійснити її виплату з 01.01.2016; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15542,00 грн з дати її призначення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області області включити до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомоги на оздоровлення в сумі 15542,00 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у Вінницькій області провести перерахунок розміру моєї пенсії з врахуванням при розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15542,00 грн та здійснити виплату з дати її призначення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.12.2018 позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.12.2018 скасувано в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в сумі 15542,00 грн та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в сумі 15542,00 грн. У вказаній частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.12.2018 залишити без змін.

10.06.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі № 120/3904/18-а.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є перерахунок розміру пенсії.

Згідно з пунктом 3, 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та не вбачаються з поданих матеріалів скарги.

Зазначена норма Кодексу узгоджується з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким до основних засад судочинства відноситься забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках. Аналогічне положення закріплене у пункті 7 частини третьої статті 2 та частині першій статті 13 КАС України, а також частині першій статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага з урахуванням того, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд також звертає увагу на положення пункту 32 Копенгагенської Декларації, схваленої 12-13 квітня 2018 року у Комітеті міністрів Ради Європи, згідно з яким схвалюється суворе та послідовне застосування критеріїв стосовно прийнятності заяви у судовому процесі та в повному обсязі використання можливості оголосити заяву неприйнятною, якщо заявники не постраждали від значної шкоди.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у звязку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

При цьому Європейський суд з прав людини виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням одного з основоположних аспектів верховенства права, а саме принципу правової визначеності та дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення; відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункти 51, 52 рішення у справі "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003 року № 52854/99, пункти 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України" від 29.10. 2015 року № 32053/13).

Суд також враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що оскаржуване судове рішення прийнято с справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку скаржником не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені належними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі № 120/3904/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

І. В. Саприкіна