Справа № 140/1582/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1582/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Клекоцюка Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС (відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року №UA205110/2018/001276/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/03647.

В обґрунтування позову вказав, що декларант позивача для митного оформлення в режимі імпорту легкового автомобіля, що був у користуванні, марки Ford, модель Transit Tourneo, номер кузова НОМЕР_1 (надалі - товар) подав відповідачу митну декларацію №UA205110/2018/110607, у якій митна вартість товару визначена на рівні 3730 євро, з них фактурна вартість автомобіля 3500 євро та 230 євро витрати на його транспортування з міста Ахреншвальд (Німеччина) до пункту пропуску «Ягодин-Дорогуськ» та на митне оформлення в країні відправлення. Проте відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю та 29 грудня 2018 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205110/2018/001276/2 (а.с.8). В результаті коригування митна вартість товару збільшилась до 9650 євро.

Позивач вважає рішення Волинської митниці ДФС від 29 грудня 2018 року про коригування митної вартості товарів №UA205110/2018/001276 та прийняту на його підставі картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/03647 (надалі картка відмови) протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зазначає, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), зокрема, договір купівлі-продажу автомобіля, рахунок-фактуру, платіжний документ про оплату за товар, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, експортну декларацію країни відправлення, заяву про понесені транспортні витрати та витрати на митне оформлення в країні відправлення. Також декларантом надано інформацію з web-сайту www.mobile.de, з якої вбачається, що вартість аналогічного товару становить від 2850 до 4754 євро в залежності від стану транспортного засобу. У свою чергу, імпортований автомобіль мав пошкодження, зафіксовані актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу серії UA205010/2018/417922.

Позивач вважає безпідставним висновок відповідача у рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Відповідач не вказав у рішенні жодної із підстав, передбачених частиною першою статті 58 МК України, через яку застосування основного методу визначення митної вартості було б неможливим, а достовірність поданих для митного оформлення товару документів не спростована у встановлений законом спосіб.

Позивач звертає увагу, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 55 МК України, оскільки не містить інформації щодо ідентичного або подібного товару та обґрунтування числового значення скоригованої органом доходів і зборів митної вартості відповідно до обраного методу, ним не обґрунтовано причини витребування додаткових документів.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 20 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.43-46). В обґрунтування своєї позиції вказав, що в силу положень статті 51 МК України митну вартість товарів, що переміщується через державний кордон України, визначає декларант відповідно до норм цього Кодексу. У свою чергу, відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Саме під час опрацювання документів, поданих декларантом для здійснення митного контролю та митного оформлення легкового автомобіля марки Ford, модель Transit Tourneo, номер кузова НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення за МД №UA205110/2018/110607 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризиків Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі АСАУР). Підставою для спрацювання вказаних профілів ризику слугувало те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, що передбачає обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VІN-кодами: WF0SXXTTFSDB47352, валюта - EUR, вартість товару 9650 євро.

За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що в МД №UA205110/2018/110607 задекларовано ціну товару 3500 євро (графа 42), а в графі 45 «Коригування» заявлено митну вартість на рівні 3730 євро за ціною договору. Для підтвердження числового значення складових митної вартості товару декларантом подано інвойс, квитанцію про оплату товару готівкою та документ, який декларант позначив як «договір купівлі-продажу». Крім того, встановлено, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначений власник «Hans-Urgen Birkensiedlung 49. 17355 Strasburg», а в рахунку-фактурі продавець «Alan Automobile Andriy Maksymov Dorfstr.24 16358 Ahresfelde Deutschland». Наведене давало підстави для сумніву у достовірності поданих декларантом документів щодо заявленої митної вартості товарів та її числових значень, а також впливу на формування ціни третіх осіб, що відповідно до статей 53, 54 МК України слугувало підставою для витребування у декларанта документів за переліком, визначеним частиною третьою статті 53 МК України. Декларант подав квитанцію про оплату товару готівкою та договір купівлі-продажу, вивченням якого встановлено, що у цьому документі відсутні відомості про порядок, умови виконання прав та обов`язків договору, відповідальність та інші умови, передбачені типовою формою договорів. Водночас, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, рахунки про здійснення платежів третім особам декларант не надав.

Відтак, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, а також у зв`язку із спрацюванням АСАУР, керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) 1994 року, частиною шостою статті 54 МК України, 20 лютого 2019 року митницею прийнято рішення №UА205110/2018/001276/2 про коригування митної вартості на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) ДФС на рівні 9650 євро за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України. Цей метод застосовано у зв`язку з неможливістю застосувати усі інші попередні методи визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари та вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта після проведення письмових консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

З огляду на викладене відповідач вважає прийняте рішення та картку відмови такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, та у задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача суду додатково пояснив, що митна вартість визначена вище фактурної вартості з урахуванням додаткових витрат позивача, що відповідає правилам, визначеним МК України, підтверджується наданими митниці документами та письмовими поясненнями декларанта. У свою чергу, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу містяться відомості про попереднього власника, а продавцем товару є Alan Automobile Andriy Maksymov Dorfstr.24 16358 Ahresfelde Deutschland, що видно із документів, виписаних продавцем на виконання договору купівлі-продажу; умови цього договору відповідають нормам національного законодавства, резидентом якого є продавець.

У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити з наведених у відзиві підстав; додатково пояснив, що при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості товару використано цінову інформацію з електронного довідника SCHWACKE.NET, можливість використання якого передбачена Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Заслухавши усні пояснення учасників (вступне слово), дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу вживаного автомобіля від підприємця на експорт, укладеного між ним як покупцем та «Alan-Automobile Inh. Andriy Maksymov» (Ахреншвельд, Німеччина) як продавцем, придбав легковий автомобіль марки Ford, модель Transit Tourneo, номер кузова НОМЕР_1 , бувший у користуванні, 2013 року виготовлення за ціною 3500 євро (а.с.77, переклад а.с.78-79). Факт придбання цього автомобіля підтверджується рахунком-фактурою продавця від 12 грудня 2018 року №12201852 (а.с.80, переклад а.с.81). Оплата за товар проведена в готівковій формі, про що свідчить квитанція від 12 грудня 2018 року (а.с.84, переклад а.с.85).

18 грудня 2019 року декларант позивача ОСОБА_3 подала до Волинської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту вказаного вище автомобіля митну декларацію №UA205090/2018/110607 (а.с.49), у якій зазначено ціну товару 3500 євро (графа 42). В графі 47 МД визначено основу нарахування 117963,51 грн. (в еквіваленті за курсом валюти (графа 23) - 3750 євро). Графа 43 МД свідчить про обрання декларантом основного методу визначення митної вартості. Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи (графа 44 та доповнення): рахунок-фактуру (інвойс) від 12 грудня 2018 pоку б/н (а.с.80, переклад а.с.81), митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності від 13 грудня 2018 року (а.с.19), попередню митну декларацію ЕЕ №UA205090/2018/108429 від 13 грудня 2018 року (а.с.18), декларацію країни відправлення від 12 грудня 2018 року MRN 18DE77E4 (а.с.86, переклад а.с.87), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 (а.с.82, переклад а.с.83), витяг з сайту mobile.de (а.с. 28-31), заяву про транспортні витрати/страхування від 18 грудня 2018 року (а.с.24); акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 грудня 2018 року №UA205010/2018/417922 та інші документи (паспортний документ фізичної особи для перетину державного кордону, паспорт громадянина України, документ про сплату митних платежів).

Із витягу з автоматизованої система митного оформлення «Інспектор» (а.с.62) вбачається, що під час здійснення митного контролю та митного оформлення імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA205090/2018/110607 декларанту 18 грудня 2018 року надіслано повідомлення про надання підтверджуючих документів щодо митної вартості та транспортного засобу для проведення митного огляду. Повідомлення містить вимогу про надання додаткових документів з тих підстав, що в товарно-супровідних документах встановлено розбіжності: в рахунку-фактурі зазначений продавець «Alan Automobile Andriy Maksymov Dorfstr.24 16358 Ahresfelde Deutschland», а в технічному паспорті № НОМЕР_3 325373 від 12 грудня 2018 року - «Hans-Urgen Birkensiedlung 49. 17355 Strasburg». Декларантом заявлено митну вартість за резервним методом на рівні 3730 євро. У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку із спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів; обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу та звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодом НОМЕР_1 ; валюта - EUR, вартість 9650 євро», декларанту запропоновано в десятиденний термін надати: платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; рахунки про здійснення платежів третім особам, інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

19 грудня 2018 року декларант додатково надав квитанцію від 12 грудня 2018 року про оплату товару готівкою; договір купівлі-продажу від 12 грудня 2018 року б/н та надав пояснення щодо поданих разом із митною декларацією документів та про безпідставність витребування інших документів (а.с.66-67).

29 грудня 2018 року відповідач прийняв рішення №UA205110/2019/001276/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.8-9). У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, на рівні 3730 євро. Декларант не надав: висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; рахунки про здійснення платежів третім особам, зокрема, рахунки між продавцем «Hans-Urgen Birkensiedlung 49. АДРЕСА_1 Strasburg», зазначеним в технічному паспорті №EF 325373 від 12 грудня 2018 року, та продавцем «Alan Automobile Andriy Maksymov Dorfstr.24 16358 Ahresfelde Deutschland», який зазначений в рахунку-фактурі від 12 грудня 2018 року. Керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта) митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на рівні 9650 євро на підставі цінової інформації, наявної Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби (ЄАІС ДФС), та зважаючи на спрацювання системи ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів… вартість 9650 євро». Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/03647 (а.с.10-11). У цій же картці відмови роз`яснено можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення від 29 грудня 2018 року №UA205110/2019/001276/2.

04 січня 2019 року позивач подав МД №UA205090/2019/000836 (а.с.71), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг із відстроченням митних платежів; проведено коригування митної вартості за резервним методом на рівні 9650 євро (основа нарахування митних платежів в графі 47 МД становить 306041,43 грн.).

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці ДФС від 29 грудня 2018 року №UA205110/2019/001276/2 про коригування митної вартості товарів та карткою відмови №UA205090/2018/03647 оскаржив їх до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо: використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частинами першою, другою, пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини п`ятої статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно із частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів в документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Із наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Наведене також вказує на обов`язок органу доходів і зборів зазначити конкретні обставини, що викликають сумніви у визначенні декларантом митної вартості товару та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви: витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті).

Як вбачається із матеріалів справи, декларант під час митного оформлення легкового автомобіля обрав основний метод визначення митної вартості на рівні 3730 євро, при цьому за основу ним взято ціну товару, сплачену продавцю, тобто, 3500 євро, витрати пов`язані із транспортуванням автомобіля у сумі 130 євро та його митним оформленням в країні відправлення у сумі 100 євро. Оплата вартості товару підтверджена документально рахунком-фактурою та квитанцією від 12 грудня 2018 року. Про інші витрати позивач вказав у заяві від 18 грудня 2018 року, у якій навів розрахунок транспортних витрат та повідомив про відсутність витрат на страхування товару (а.с.24). Водночас, підтверджуючих документів про такі витрати декларант не надав. Така обставина обумовлювала необхідність упевнитися в достовірності заявленої митної вартості, визначеної декларантом, правильності оформлення митної декларації у зв`язку із неповнотою поданих документів, однак у повідомленні декларанту безпосередньо не зазначено про підтвердження саме цих витрат.

Водночас, суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування усіх документів, перерахованих у частині третій статті 53 МК України. Так необґрунтованою є вимога надати платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, оскільки разом із митною декларацією була подана квитанція продавця про оплату позивачем товару готівкою (а.с.84-85); умова оплати готівкою визначена і в рахунку-фактурі від 12 грудня 2018 року (а.с.80-81); ці документи містять відомості для ідентифікації товару, опис якого наведено в графі 31 митної декларації. Безпідставною є також вимога надати інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, адже позивач не є суб`єктом підприємницької діяльності та бухгалтерську документацію не веде; вартість товару визначена, як уже зазначалося судом, в рахунку-фактурі від 12 грудня 2018 року, квитанції від 12 грудня 2018 року, а також в додатково поданому декларантом договорі купівлі-продажу вживаного автомобіля від підприємця на експорт від 12 грудня 2018 року (а.с.77-79). Як слідує з пояснень позивача та підтверджується матеріалами справи, позивач в договірні стосунки з будь-якими третіми особами під час придбання імпортованого автомобіля не вступав. З документів, поданих для митного оформлення товару, зрозуміло, що продавцем легкового автомобіля марки Ford, модель Transit Tourneo, номер кузова НОМЕР_1 є «Alan Automobile Andriy Maksymov Dorfstr.24 16358 Ahresfelde Deutschland», в договорі купівлі-продажу автомобіля зазначено, що продавець є авто-дилером. Водночас, особа «Hans-Urgen Birkensiedlung 49. 17355 Strasburg», зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданому 13 травня 2013 року, відповідно до перекладу цього документа «є отримувачем паспорта автомобіля та не визнається його власником» (а.с.83); загалом у автомобіля було два власники, про що видно зі змісту цього свідоцтва, а також вказано в пункті 2.5 договору купівлі-продажу (а.с.78). Наведене свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про наявність розбіжностей в документах. Відповідач також не надав обґрунтованих пояснень щодо витребування висновку про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, з огляду на те, що вартісні характеристики товару підтверджені договором купівлі-продажу, рахунком-фактурою, квитанцією від 12 грудня 2018 року, а якісні характеристики товару - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № EF НОМЕР_4 , актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 грудня 2018 року №UA205010/2018/417922. Про середню ринкову вартість автомобіля свідчить поданий декларантом витяг із сайту mobile.de, про який зазначено в графі 44 МД №UA205090/2018/110607 від 18 грудня 2018 року. За цим витягом вартість автомобіля марки Ford, модель Transit на ринку країн Європейського Союзу перебуває у ціновому діапазоні 2850 - 4754 євро та безумовно залежить від комплектації транспортного засобу, року випуску, пробігу, технічного стану тощо (а.с.28-31).

У свою чергу, оцінюваний автомобіль 2013 року випуску мав пошкодження лівої сторони в результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що обумовлено як в пункті 2.1 договору купівлі-продажу від 12 грудня 2018 року, так і в акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 грудня 2018 року №UA205010/2018/417922.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що договір купівлі-продажу автомобіля не містить усіх істотних умов (щодо порядку, умов виконання визначених прав та обов`язків сторін - учасників договору купівлі-продажу, відповідальності сторін та ін.). З цього приводу суд зазначає, що такий договір не визнаний у встановленому порядку недійсним; компетентними органами інших країн не підтверджено, що видані документи є фіктивними, недійсними.

На думку суду, необґрунтована відповідачем та незрозуміла для виконання вимога про надання документів не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару. Відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Разом з тим, ні в повідомленні декларанту про надання додаткових документів від 18 грудня 2018 року, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав, у чому є неправильним розрахунок митної вартості, зазначеної у митній декларації.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та є рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, але не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Відповідач, зазначивши у спірному рішенні про проведення письмових консультацій з декларантом, не надав доказів того, що він їх провів у належний спосіб. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року №UA205110/2018/001276/2, у ньому лише зазначено, але не доведено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, вартісної основи для розрахунку в митного органу та декларанта. Водночас, доказів навмисного заниження позивачем вартості товару відповідачем суду не надано, як і доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, оформлених іншими митницями України, як цього вимагають митні процедури. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР: «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів... вартість 9650 євро». Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару використано цінову інформацію з електронного каталогу SCHWACKE.NEТ. На вимогу суду надано витяг з цього каталогу (а.с.100). Однак при його дослідженні встановлено, що він сформований німецькою мовою, при цьому офіційний його переклад відповідач не надав. Разом з тим, цінова інформація у витязі відображена станом на 18 червня 2019 року, а митна декларація подана позивачем 18 грудня 2018 року. Витяг сформовано за VIN-кодом НОМЕР_1 та враховано пробіг автомобіля 204120 км. Однак в додатковому аркуші акта проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 грудня 2018 року №UA205010/2018/417922 зазначено показник одометра 324718 км, що фактично відповідає даним, зазначеним в договорі купівлі-продажу від 12 грудня 2018 року, 323680 км та розрахунковій відстані від міста Ахреншвальд (Німеччина) до пункту пропуску «Ягодин-Дорогуськ» (980 км). Технічний стан автомобіля з огляду на його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зафіксовано і договором купівлі-продажу, і актом огляду транспортного засобу, митницею при коригуванні митної вартості взагалі не були враховані. Відтак, цей витяг не є належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні статей 73-75 КАС України. Не може залишитися поза увагою і та обставина, що у наданому суду витягу зазначена вартість 9450 євро, включаючи податок на додану вартість, та 7600 євро без цього податку, а в спірному рішенні про коригування митної вартості - 9650 євро.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року №UA205110/2018/001276/2 обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 9650 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом та неможливість використання як достовірної інформації, наданої декларантом при визначенні митної вартості імпортованого товару.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості транспортного засобу, рішення про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року №UA205110/2018/001276/2 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, тобто є протиправним і підлягає скасуванню. Отже, безпідставно видано і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/03647. Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача та позов задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1536,80 грн., що підтверджуються квитанцією від 07 березня 2019 року №3750, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.2, 40).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 39472698) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС від 29 грудня 2018 року №UA205110/2018/001276/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Волинської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205090/2018/03647.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судові витрати у сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Рішення у повному обсязі складено судом 21 червня 2019 року