Справа № 420/600/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/600/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

представника позивача - Корой І.Д.,

представника відповідача - Козеровська А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія» до Головного управління ДФС в Одеській області, про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Дочірнє підприємство «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія» до Головного управління ДФС в Одеській області, про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 10 липня 2018 року, про застосування штрафних санкцій у сумі 1 гривня за порушення п.п.1,2 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.1 ст.17 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 10 липня 2018 року, про застосування штрафних санкцій у сумі 112277,05 гривень за порушення п.п.1,2,12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.1 ст.17, ст..20 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Дочірнє підприємство «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія», зазначає, що висновки викладені в актах перевірки є необґрунтованими та не відповідають законодавству і фактичним обставинам, а податкові повідомлення-рішення прийняті на їх підставі підлягають скасуванню. Також вказувалося, що перевірка проведена з грубими порушеннями правил проведення фактичних перевірок. На думку позивача, складені посадовими особами контролюючого органу документи, містять суттєві суперечності, що позбавляють їх доказової сили. Фактично, виявлені під час перевірки порушення в обох магазинах, можна вважати тільки єдиним вчиненим порушенням, що тягне за собою застосування фінансової санкції у розмірі 1 гривня. Наголошувалося, що застосування фінансових санкцій за не проведення у 2018 році через РРО розрахункових операцій з підакцизними товарами є незаконним і порушує права позивача, оскільки має своїм наслідком безпідставне і незаконне вилучення для сплати фінансових санкцій значних облікових коштів та припинення діяльності підприємства.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

25 квітня 2019 року, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, вирішено продовжити строк підготовчого провадження по адміністративній справі №420/600/19 на тридцять днів.

23 травня 2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№ЕП/2310/19 від 27.03.2019р.) на позовну заяву (а.с.100-103).

Відзив обґрунтований наступним.

Співробітниками Головного управління ДФС в Одеській області, у ході фактичної перевірки торгових об`єктів, що належать ДП «Квіт» ВРСТ «Надія», встановлено порушення дотримання позивачем законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах за місцем їх реалізації та обігу підакцизних товарів. Зокрема, перевіркою магазина розташованого за адресою: Одеська область АДРЕСА_1 с АДРЕСА_2 Тростянець, встановлені факти не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій при продажі однієї пачки сигарет «Ротманс» на суму 29,40 гривень. Крім того, платником податків здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами на підставі відповідних ліцензій без застосування РРО. Перевіркою магазина, розташованого за адресою: Одеська область, с. Гребіники, вул. Леніна 46, встановлений факт не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій при продажу мультиварки «Promotek» за ціною 1100,00 гривень. Також перевіркою встановлений факт не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах отриманих від ФОП Задорожнюка О.Л., за рахунком №16 від 21.05.2018 року, який згідно з даними ІС «Податковий блок», 20.01.2015 року знятий з обліку контролюючого органу.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, дії посадових осіб Головного управління ДФС в Одеській області є правомірними, висновки викладені в актах перевірки обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України, а тому не підлягають скасуванню.

У письмових поясненнях (вх.№18464/19 від 23.05.2019р.), Головне управління ДФС в Одеській області, наголошувало, що на час проведення перевірки (10 днів), посадова особа контролюючого органу Лугачєв С.Є., перебував за обома адресами позивача, на що мав повноваження, тому доводи позивача про неправомірність проведення перевірки через знаходження головного державного ревізора-інспектора Лугачева С.Є., на двох перевірках «одночасно» є необґрунтованими (а.с.115-117).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Дочірнє підприємство «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія», зареєстроване 30 червня 2004 року, за №1 533 120 0000 000132. Основний вид діяльності згідно КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.61,83).

З 14 червня 2018 року, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області №4159 від 12 червня 2018 року та направлень на перевірку №636-642 від 13 червня 2018 року (а.с.122-124,141-145), проводилася фактична перевірка ДП «Квіт» за адресами господарських одиниць:

- Одеська область, Великомихайлівський район, с. Гребіники, вул. Леніна, буд 46;

- Одеська область, Великомихайлівський район, с. Тростянець.

Перевірка проводилась за участю головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Лугачова Сергія Євгеновича, головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Оксюти Сергія Анатолійовича, головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Попизенка Олексія Васильовича, головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Шевцової Марини В`ячеславівни, головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Хименко Оксани Борисівни, головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Вангелія Олександра Олександровича та головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Новіцького ОСОБА_1 (а.с.125-126).

Тривалість перевірки становила 10 діб.

За результатами перевірки ДП «Квіт» ВРСТ «Надія» складено акти-перевірки №587/15/13/РРО/25428756 та №588/15/13/РРО/25428756 від 25.06.2018 року (а.с.63-65,67-68).

Згідно акту перевірки №587/15/13/РРО/25428756 від 25.06.2018 року, під час перевірки магазина розташованого за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Тростянець, встановлено факт не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій при продажі однієї пачки сигарет «Ротманс» на суму 29,40 гривень.

Як зазначалося відповідачем та не заперечувалося позивачем, згідно даних декларацій з акцизного податку, наданих ДП «Квіт» ВРСТ «Надія» до контролюючого органу у період з 01.01.2018 року, платником податків здійснювалася роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами на підставі відповідних ліцензій без застосування РРО.

Відповідачем наголошувалося, що згідно з даними книги обліку розрахункових операцій позивача N1/2, зареєстрованої на магазин у селі Тростянець, протягом січня - травня 2018 року господарською одиницею було реалізовано товарів, у тому числі підакцизних, на загальну суму 82149,35 гривень (а.с.189-193).

За результатом проведення перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області, винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2018 року, яким до ДП «Квіт» ВРСТ «Надія» застосована штрафна санкція у розмірі 1 гривня за встановлення вперше протягом календарного року у ході перевірки факту не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (а.с.42).

Згідно акту перевірки №588/15/13/РРО/25428756 від 25.06.2018 року, під час перевірки магазина розташованого за адресою: АДРЕСА_3 область, Великомихайлівський район, с. Гребіники, вул. Леніна, буд 46 встановлено факт не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій при продажі мультиварки «Promotek» за ціною 1100,00 гривень.

Згідно з даними КОРО №/1, зареєстрованої на магазин у селі Гребіники, протягом січня - травня 2018 року, було господарською одиницею було продано товарів, у тому числі підакцизних, на загальну суму 98627,05 гривень (а.с.180-189).

Крім того, відповідачем зазначалося, що перевіркою виявлено факт не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 6275,00 гривень, отриманих від ФОП Задорожнюка О.Л. за рахунком № 16 від 21.05.2018 року, який згідно даних ІС «Податковий блок», 20.01.2015 року, знятий з обліку у контролюючому органу.

За результатом проведення перевірки, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2018 року, яким до ДП «Квіт» ВРСТ «Надія» застосовані штрафні санкції на суму 112277,05 гривень, а саме: 99727,05 гривень (98627,05 гривень + 1100 гривень) - 100 відсотків вартості проданих товарів без застосування РРО за кожне наступне порушення, встановлене у ході перевірки протягом календарного року; 12550 гривень (6275 гривень х 2) - за не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації (а.с.12).

Слід зазначити, що у ході проведення перевірки, контролюючим органом було також складено два протоколи про адміністративне правопорушення п.2, ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на ОСОБА_2 (продавця магазину у селі Гребеники) та ОСОБА_3 (директора ДП «Квіт» ВРСТ «Надія») (а.с.16-17).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження результатів перевірки та винесених рішень, шляхом направлення скарги на адресу Державної фіскальної служби України (а.с.18-22).

Рішенням Державної фіскальної служби України №34277/6/99-99-11-03-01-25 від 23 жовтня 2018 року, скаргу позивача залишено без задоволення, оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.23-26).

Не погоджуючись податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи дії контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо тверджень позивача, стосовно порушення контролюючим органом вимог законодавства під час проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, останнім допущено працівників контролюючого органу до проведення перевірки та оформлення її результатів відповідними актами перевірки такими, що підтверджуються документально.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Вказана правова позиція підтримана Верховним судом, зокрема, у постанові по справі №826/12612/17 від 17 квітня 2018 року та по справі №П/811/824/17 від 07 листопада 2018 року.

Щодо виявлених контролюючим органом під час перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Згідно статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон № 265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 10 Закону №265/95-ВР визначено, що перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових операцій є обов`язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної економічної, фінансової політики. Розрахункові книжки не застосовуються у випадках здійснення підприємницької діяльності, визначених статтею 9 цього Закону.

Крім того, згідно статті 11 Закону №265/95-ВР, терміни переведення суб`єктів господарювання на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної економічної, формування та реалізації державної податкової і митної політики, та Національного банку України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"» №1336 від 23.08.200 року (далі Постанова №1336), затверджено перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій (далі - перелік).

Згідно вищевказаного переліку, дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій, проте з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій під час роздрібної торгівлі та громадському харчуванні на території села, що здійснюється підприємствами споживчої кооперації, а також сільськогосподарськими товаровиробниками, які використовують продукцію власного виробництва.

Слід зазначити, що Постанова №1336 була доповнена пунктом 21, яким визначено, що дія постанови №1336 не поширюється на суб`єктів господарювання, що здійснюють роздрібну торгівлю підакцизними товарами.

Вищевказані зміни внесені постановою Кабінету Міністрів № 984 від 18 грудня 2017 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2000 р. № 1336», яка набрала чинності з дня її опублікування (18 грудня 2017 року), крім підпунктів 2 і 6 пункту 2 змін, затверджених цією постановою, які набрали чинності через шість місяців після набрання чинності самою постановою.

За порушення вимог Закону №265/95-ВР встановлена відповідальність, зокрема, згідно статті 17 до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

У тексті позовної заяви позивач, у якості підстави для задоволення позовних вимог, посилаючись на п.п.4.1.9 п.4.1. статті 4 Податкового кодексу України, зазначав, що відсутні підстави для застосування до нього відповідальності, оскільки податкове законодавство ґрунтується на принципі стабільності, тобто зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Проте, суд зазначає, що даний принцип відноситься до податків та зборів, а не термінів переведення суб`єктів господарювання на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Крім того, відповідачу при реалізації владних управлінських функцій необхідно застосовувати ту норму права, яка була чинною на момент прийняття спірних рішень, що і було дотримано контролюючим органом у межах даних правовідносин, а можливе порушення принципу стабільності само по собі не може бути підставою для визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень (контролюючого органу) та для скасування податкових повідомлень-рішень, при винесенні яких відповідачем дотримано приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає також увагу, що предметом оскарження у даній справі є виключно податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень передбачених Податковим кодексом України. Правомірність внесення змін до Постанови №1336, якими змінився порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій підприємствами споживчої кооперації, які здійснюють роздрібну торгівлю підакцизними товарами, не є предметом оскарження у даній справі та не має перевірятися у межах її розгляду.

Як встановлено судом, Дочірнє підприємство «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія», згідно код КВЕД 47.11 здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами з 30 червня 2004 року (а.с.61).

Перевіркою Головного управління ДФС в Одеській області (с. Тростянець) встановлено непроведення розрахункових операцій з продажу акцизного товару (1 пачка сигарет «Ротманс») через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих під час перевірки та встановлення факту реалізації пачки сигарет без РРО: «…квитанція розрахункова не виписана та не видана покупцю, розрахункова книга КОРО на місці відсутня, буде надана у ході перевірки…» (а.с.127).

Відповідно до письмових пояснень продавця ОСОБА_2 (а.с.149-150), під час продажу мультиварки: «…документу підтверджуючого реалізацію не надано, а саме чеку з касового апарату або розрахункової квитанції у зв`язку з відсутністю у магазині…» (а.с.151).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС в Одеській області правомірно застосовані фінансові санкції за не проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, враховуючи ще й факт відсутності розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій на об`єктах перевірки.

Стовно штрафних санкцій за неведення Дочірнім підприємством «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія» у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, суд зазначає наступне.

Пунктом 12 абзацу першого статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону №265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Поміж іншим, суд не може обмежити право позивача довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Суд зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б спростували обставини, які зафіксовані посадовими особами контролюючого органу в актах фактичної перевірки, проведення позивачем розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без видачі відповідного розрахункового документа, а також реалізації товару, який не обліковано в установленому порядку.

За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія» не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Квіт» Великомихайлівського районного споживчого товариства «Надія» (67100, Одеська область, Великомихайлівський район, вул. Центральна (Леніна) 105А, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 10 липня 2018 року, про застосування штрафних санкцій у сумі 1 гривня за порушення п.п.1,2 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.1 ст.17 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 10 липня 2018 року, про застосування штрафних санкцій у сумі 112277,05 гривень за порушення п.п.1,2,12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.1 ст.17, ст.20 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 24 червня 2019 року.

Суддя Балан Я.В.

.