Справа № 641/10285/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 р.Справа № 641/10285/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Донець Л.О. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Воронков С.В.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про накладання штрафу на начальника Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ОСОБА_2 . за невиконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 року по справі 641/10285/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова при обчисленні середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок середнього заробітку для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з підпунктом «б» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації», затвердженого постановою КМУ № 418 від 21.07.1992р., із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по економіці України в цілому за листопад 2015 року у розмірі 4498 грн. з врахуванням заробітку за 149 місяців роботи за періоди з грудня 1987 року по листопад 1992 року на підставі довідок про заробіток № 06- 14/238 б від 24.11.2015 p., № 1539 від 25.12.2015 p., № К-98 від 20.04.2015р., та з 01 липня 2003 року по 30 вересня 2003 року, з 01 грудня 2004 року по 30 листопада 2009 року, а також з 01 січня 2011 року по 28 лютого 2013 року, - на підставі даних персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування із застосуванням щорічних коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, що визначені постановою КМУ № 713 від 09.08.2005 року, а також перерахувати розмір пенсії з 14.12.2015 року у розмірі 75% заробітку з врахуванням раніш проведених виплат;

- допустити постанову суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць з 14.12.2015 року по 13.01.2016 року;

- відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати в розмірі судового збору 551,20 грн.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2017 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року по справі № 641/10285/16-а скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо обчислення середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок середнього заробітку для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з ч.3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та підпунктом "б" п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992 з 14 грудня 2015 року та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

28.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із клопотанням, в якому просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про накладення на начальника Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ОСОБА_2 штрафу в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та половину суми штрафу стягнути на користь позивача ОСОБА_1 , обґрунтовуючи його тим, що рішення ХААС від 24.04.20127 року не виконано і будь-якого перерахунку до даного часу не проведено.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявник, посилаючись на викладені в клопотанні доводи, просив його задовольнити.

Представник відповідача, зазначивши про безпідставність вказаної заяви, просив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що клопотання про накладення штрафу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Згідно ч.1 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За приписами частини 8 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Зазначені норми кореспондуються з положенням частини 6 статті 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року, яка в силу приписів ч.5 ст.242 враховується судом апеляційної інстанції.

Так, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 року, якою скасовано рішення суду першої інстанції та задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , не було зобов`язано суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Зокрема, судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 20.05.2019 року по справі № 641/10285/16-а заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним розпорядження Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на виконання рішення суду залишено без задоволення.

У зазначеному судовому рішенні було встановлено наступне.

«на виконання судового рішення був виданий виконавчий лист.

12.05.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 53896514.

12.06.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчено виконавче провадження у зв`язку із повідомленням боржника № 3647/48-06 від 31.05.2017 та № 5373/48-06 від 23.06.2017 про те, що судове рішення виконано фактично та у повному обсязі згідно із виконавчим документом.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 641/4967/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про скасування постанови державного виконавця та визнання дій протиправними було задоволено; скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шинделя В.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2018 року ВП №53896514.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі № 641/4967/18 відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про повернення виконавчого листа № 641/10285/16-а, виданого Харківським апеляційним адміністративним судом 04.05.2017 року, до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За таких обставин, на час розгляду даної справи триває примусове виконання постанови ХААС від 24.04.2017 у справі № 641/10285/16-а.»

Колегія суддів звертає увагу на те, що виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

При цьому, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Колегія суддів врахує, що приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд при вирішенні питання про накладення штрафу.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Слід зазначити, що відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі вказаного судового рішення від 24.04.2017 року не було, будь - якого рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі рішення суду матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів вказує на те, що накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані і порушник незважаючи на вказане продовжує ухилення від виконання судового рішення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять звернень позивача щодо зобов`язання пенсійний орган подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 року, судом не приймалось.

При цьому, колегія суддів вказує на визначену нормами ст. 382 КАС України чітку послідовність дій для можливості встановлення нового строку подання звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, а саме: лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту (якщо його було зобов`язано подати).

Тобто, питання про накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що за приписами ст.382 КАС України накладення штрафу можливо лише в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання постанов суду. Інших підстав для накладення штрафу за ст. 382 КАС України не передбачено.

З огляду на зазначене, колегія суддів наразі не вбачає підстав для задоволення клопотання про накладення штрафу на начальника пенсійного органу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про накладення штрафу в порядку ст. 382 КАС України на начальника Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ОСОБА_2 штрафу в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та половину суми штрафу стягнути на користь позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись 382 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладання штрафу на начальника Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Солоп ОСОБА_3 . за невиконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Калитка О.М.

Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2019 року