Справа № 160/2211/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 червня 2019 року Справа №160/2211/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Біловоденко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі питання про розподіл судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови - задоволено повністю:

1) визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 29.11.2018 року №UA500060/2018/000058/2;

2) визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.11.2018 року №UA500060/2018/08636;

3) призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 30.05.2019 року.

29.05.2019 року до суду від представника Одеської митниці ДФС надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до фактичних обставин справи, товар, який надійшов на адресу позивача, був випущений у вільний обіг та позивачем було сплачено фінансову гарантію - різницю митних платежів, обчисленою згідно з митною вартість, визначеною декларантом та митною вартістю, визначеною митним органом, у сумі 158938,06 грн. Відповідач вказує, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн., складає майже 9,44% від різниці між сумою митних платежів. Розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., на думку відповідача, є завищеним та не співмірним зі складністю справи, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження сплати за надані послуги, зокрема, відсутній платіжний документ; не надано документів, які підтверджують фактичне надання послуг, зокрема, акт виконавних робіт з детальним описом робіт.

30.05.2019 року відкладено судове засідання на 07.06.2019 року за клопотання представника позивача; 07.06.2019 року перенесено судове засідання на 13.06.2019 року для належного повідомлення відповідача про судове засідання.

В судовому засіданні 13.06.2019 року представник позивача підтримала заяву та просила суд задовольнити її. Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" у справі №160/2211/19 представляє адвокат Біловоденко Юлія Вікторівна, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3633 від 12.03.2018 року та є працівником Адвокатського об`єднання "АЛЬЯНС".

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС" та ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору за надання об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором клієнт щомісячно сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової (правничої) допомоги, наданої об`єднанням клієнту у звітному місяці, та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома сторонами.

Згідно з додатковою угодою від 01.04.2019 року до договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 року (у редакції, яка надана представником позивача разом із заявою 13.06.2019 року) клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу, яка передбачена підпунктами 1.1 та 1.2 долговору про надання правничої (правової) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року у судовій справі у спорі між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та Одеською митницею ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.11.2018 року №UA500060/2018/000058/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 29.11.2018 року №UA500060/2018/08636. Орієнтована вартість послуг (гонорар) об`єднання за цією додатковою угодою складає 15000 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг на підставі договору №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги від 08.02.2019 року та додаткової угоди б/н від 01.04.2019 року до договору про надання правової допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року, який складений 27.05.2019 року, загальна вартість наданих послуг складає 15000 грн.

У вказаному акті здачі-приймання наданих послуг від 27.05.2019 року наведено детальний розрахунок послуг:

- підготовка та надсилання засобами поштового зв`язку відповіді на відзив на позовну заяві (сума 2500 грн);

- аналіз судової практики (1250 грн);

- збір та аналіз документів, які є письмовими доказами по справі (3750 грн.);

- консультація клієнта (1250 грн.);

- складення розрахунку судових витрат, які були понесені та заяви про судові витрати (1250 грн.);

- участь у судових засіданнях (5000 грн.).

Позивачем здійснена повна оплата у сумі 15000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №336206 від 31.05.2019 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір - обґрунтованим.

Таким чином, заява позивача про розподіл судових витрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, суд зазначає, що позивач при зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір у розмірі 4306 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №523295 від 04.03.2019 року та №543050 від 06.03.2019 року.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 4306 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" про розподіл судових витрат - задовольнити повністю.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС судові витрати:

- судовий збір у розмірі 4306 (чотири тисячі триста шість) гривень;

- витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове рішення у повному обсязі складено 18 червня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар