Справа № 500/1385/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

Справа № 500/1385/19

20 червня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до Головного управління ДФС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування рішень, вимог, та податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до Головного управління ДФС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення №№ 3, 3, 3, 3, , від 19.03.2019, №№ 3, 3 від 20.03.2019;

- визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 19.03.2019, № від 20.03.2019;

- визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, № Ю від 20.03.2019.

Водночас, разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву від 19.06.2019 про забезпечення позову шляхом зупинення дій вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 87841,10 грн. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 20.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 279238,03 грн.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що предметом розгляду у справі № 500/1385/19 є, зокрема, визнання протиправними та скасування зазначених вимог про сплату боргу (недоїмки). Оскільки позивач не погоджується з вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 87841,10 грн. та вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 20.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 279238,03 грн., і не має наміру та змоги сплачувати у добровільному порядку оспорюваний борг, то на даний час існує реальна можливість виконання оскаржених вимог державним виконавцем. При цьому, правомірність (неправомірність) винесення зазначених вимог буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду даної справи. Проте, позивач вважає, що у разі встановлення протиправності оскаржених вимог і задоволення позовних вимог про їх скасування, останньому доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти).

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі КАС) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову суд здійснив без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши подані матеріали та докази, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, що з 19.11.2018 по 25.02.2019 працівники відповідача провели документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Домобудівник" з питань податкового законодавства за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2015 по 30.09.2018. За результатами перевірки складено акт від 04.03.2019 № 234/19-00-14-01/01268970, на підставі якого відповідач прийняв оскаржені рішення про застосування штрафних санкцій та податкові повідомлення - рішення. У зв`язку з чим, відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, якою зобов`язано позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 87841,10 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 20.03.2019, якою зобов`язано позивача сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 279238,03 грн.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується частиною першою статті 2 КАС відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд згідно статті 90 КАС оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Для можливості застосування судом зазначених форм забезпечення позову, про які просить позивач у заяві про забезпечення позову, необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є, зокрема, правомірність винесення вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, № Ю від 20.03.2019.

Дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що забезпечуючи позов шляхом зупинення дій оскаржених вимог до вирішення справи по суті, і яким ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Оцінку зазначених у заяві оскаржених вимог буде надано при розгляді справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову. При цьому, якщо таке порушення прав позивача буде встановлене при розгляді справи по суті, порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення.

Сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення позову, а при розгляді відповідної заяви, питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті не вирішується.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень: 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Заявником у заяві про забезпечення позову не підтверджено неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Водночас, позивач не надав, а суд не здобув доказів, що оскаржені вимоги пред`явлені відповідачем до примусового виконання та не обґрунтував, що не застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення оскаржених вимог до набрання законної сили рішенням суду у справі № 500/1385/19 може бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, позивач не навів жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача оскарженими вимогами до ухвалення судового рішення у даній справі або, виконання судового рішення без вжиття таких заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Домобудівник у задоволенні заяви від 19.06.2019 про забезпечення позову шляхом зупинення дій вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 19.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 87841,10 грн. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю від 20.03.2019, якою донараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 279238,03 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

Копія вірна

Суддя Мірінович У.А.