Справа № 263/3636/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року справа №263/3636/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Компанієць І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року у справі № 263/3636/19 (головуючий суддя 1 інстанції Шевченко О.А.), складену у повному обсязі 22 травня 2019 року у м. Маріуполь Донецької області за позовом Євангелістової Наталі Олександрівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року адвокат Євангелістова Наталя Олександрівна , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови відповідача від 20 лютого 2019 року № 362 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. та закриття провадження справі (а.с. 1-4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року у справі № 263/3636/19 позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з адміністративним позовом до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови № 362 адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.02.2019 р.( ухвала про виправлення описки від 24.05.2019 року).

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №362 від 20 лютого 2019 року винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради про накладення на ОСОБА_2 до адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП і надіслано справу на новий розгляд до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради (а.с. 53-55).

Не погодившись з судовим рішенням, Адміністративна комісія Виконавчого комітету Маріупольської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивача своєчасно та в рамках діючого законодавство повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про її до адміністративної відповідальності.

При цьому, позивач була обізнана щодо наявності протоколу про адміністративне правопорушення, однак жодних дій щодо з`ясування коли він буде розглядатись адміністративною комісією не зробила.

Вважає, що у разі отримання позивачем копії постанови отримання повістки є неважливим.

Зазначив, що комісією вжиті необхідні заходи щодо забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності(а.с. 58-63).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апелянт в апеляційній скарзі просив розглянути справу у відсутність їх представника.

18 червня 2019 року до канцелярії Першого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 16 січня 2019 року о 10 годині 45 хвилин посадовою особою Інспекції міської ради з благоустрою м.Маріуполя при обстеженні території по АДРЕСА_2 , виявлено що під час ожеледиці позивачем не здійснено посипання піском, піщано-сольовою суміщу території прилеглої до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є порушенням ст.152 КУпАП та п.п.3 п. 14.11 розділу 14 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21 червня 2011 року зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Маріупольської міської ради від 20 вересня 2019 року за №6/11-962, від 16 квітня 2013 року №6/27-3040, від 23грудня 2016 року за №7/14-1099 про що складено протокол від 16 січня 2019 року за №000211 та позивачем письмове надані пояснення, що вона не погоджується з зазначеним порушенням, посилалась на те, що територія була прибрана (а.с. 7).

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст. 152 КУпАП розглянуто, відповідно до ст. 218 КпАП України, адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради 20 лютого 2019 року винесено постанову №362, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАПта накласти адміністративне стягнення у вигляді 850,00 грн. (а.с. 8).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми діючого законодавства в частині належного повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, відтак постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасована, а справу направлено до відповідача на новий розгляд.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до Положення про адміністративну комісію, підставою для розгляду Адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може розглядатися лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи дійсно наявні докази направлення повістки, рекомендованим листом з повідомленням (реєстр поштових відправлень) (а.с. 28-29), однак суд апеляційної інстанції вважає такий доказ своєчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи незмістовним, оскільки він датований 15 лютого 2019 року (спірна постанова прийнята 20 лютого 2019 року), при цьому доказів отримання позивачем повістки суду не надано.

Враховуючи положення ч.1 ст. 268 КУпАП відповідач не мав законних підстав для розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю беззаперечних доказів своєчасного сповіщення позивача про розгляд такої справи.

Твердження апелянта щодо обізнаності позивача про наявність протоколу про адміністративне правопорушення та бездіяльності в частині самостійного з`ясування дати, часу та місця розгляду справи не нівелюють обов`язку відповідача щодо дотримання вимог діючого законодавства щодо своєчасного сповіщення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірної постанови та накладенні штрафу, не впевнився в тому, що позивач належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду адміністративної справи, позбавив її права надати пояснення, не врахував пом`якшуючі обставини, відсутність притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері торгівлі, відсутність судимостей, її матеріальний стан, сумлінне каяття чи навпаки невинуватість та відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення

Згідно до статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з направленням справи на новий розгляд до відповідача.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає це достатнім захистом прав обох сторін по справі в розумінні принципу рівності перед законом та пропорційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року у справі № 263/3636/19 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року у справі № 263/3636/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 19 червня 2019 року.

Судді Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова