Справа № 185/10426/18
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/250/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клягіна Захара Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клягіна Захара Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАВ № 743964 від 20 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП за те, що він 20 листопада 2018 року на а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький км 709 керуючи транспортним засобом TGX 26.440 НОМЕР_2 з напівпричепом ВЕСТТ 930018, державний номер НОМЕР_1 , здійснив перевезення негабаритного вантажу, трактор та дискатор, шириною 4,50 м без погодження з Національною поліцією України, чим порушив п. 22.5 ПДР України. З вказаним порушенням він не згоден, оскільки здійснював перевезення вантажу, а саме трактор та дискову борону, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної № 20112018/01 від 20.11.2018 року відповідно до наданого дозволу № 39 НГ від 22.10.2018 року, що діє з 28.10.2018 року по 11.12.2018 року, згідно якого він має перевозити вантаж габарити якого не більше: ширина - 3,75 м., довжина - 22,0 м.; висота - 4,49 м. Транспортна ширина трактора складає 2,5 метри, а ширина дискової борони - 3 метри. Під час перевезення вантажу трактор та дискова борона були розміщені один за одним, тобто не перевищували 3 метри. Вважає, що працівник поліції проводив вимірювання неналежним приладом, як то передбачено ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», а саме, для проведення вимірювань техніки необхідно застосовувати лише сертифіковані прилади, які мають проходити перевірку кожні 1,5 роки. Крім того, працівник поліції не застосував правила проведення габаритно-вагового вимірювання. Фактична зупинка транспортного засобу була здійснена на автодорозі М-12 при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, а також за відсутності спеціальних сертифікованих приладів вимірювання. Крім того, вважає, що відповідачем не надані належні й допустимі докази його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Не погодившись із позовними вимогами, інспектор роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Клягін Захар Олександрович, відповідно до вимог ст. 162 КАС України, надав суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі посилаючись на те, що ним 20 листопада 2018 року о 15.15 год. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, на а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 709 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом ВЕСТТ 930018, державний номер НОМЕР_1 , перевозив великогабаритний вантаж (трактор та дискатор), шириною 4,50 м без погодження з Національною поліцією України, чим порушив п. 22.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вважає свої дії щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення у відношення позивача правомірними.

У судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Клягіним Захаром Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 743964, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 20 листопада 2018 року о 15.15 год. на а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький км 709, керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом ВЕСТТ 930018, державний номер НОМЕР_1 , перевозив великогабаритний вантаж (трактор та дискатор), шириною 4,50 м без погодження з Національною поліцією України, чим порушив п. 22.5 ПДР України, в результаті чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії ЕАВ № 743964 від 20 листопада 2018 року позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за порушення правил перевезення вантажу п. 22.5 ПДР України.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

В матеріалах справи міститься копія дозволу Відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України № 39 НГ виданого строком з 28.10.2018 року по 11.12.2018 рік на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яким визначено маршрут транспортного засобу MAN TGX 26.440, державний номер НОМЕР_2 , причепи ВЕСТТ 930018, державний номер НОМЕР_1 , яким дозволено рух на а/д М-12 та вказані параметри транспортного засобу: довжина - 22 м, ширина - 3,75 м, висота - 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем - 40,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь - 11,00 т, вантаж виступає за задній габарит ТЗ - 1,5 м.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій інспектора патрульної поліції Клягіна З.О. під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність скасувати постанову серії ЕАВ № 743964 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. та закрити справу.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5-8, 9, 73, 77, 242, 243, 245, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клягіна Захара Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Клягіна Захара Олександровича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 743964 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. та закрити справу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного судучерез Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Бондаренко