Справа № 2040/7069/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р.Справа № 2040/7069/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 07.02.19 року по справі № 2040/7069/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маковій", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Маковій" є необґрунтованим та таким, що суперечать чинному законодавству, отже є протиправним. Водночас, позивач зазначив, що позивачем оскаржено ухвалу слідчого судді від 05.05.2018, що стала фактичною підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що необхідність звернення з цією апеляційною скаргою виникла внаслідок порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, а саме, неповно з`ясовано обставини та недосконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, як того вимагає ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначає, що підставою для видання наказу від 21.08.2018 №6162 є ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2018 по справі №752/6560/18. У цьому судовому рішенні чітко зазначено, що вона оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді. Згідно з ч.5 ст. 532 КПК ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх проголошення, у нашому випадку з 05.05.2018 контролюючі органи мали право проводити позапланову перевірку. Отже, у контролюючого органу не було підстав вважати, що позивач має намір оскаржувати рішення суду, яке не підлягає оскарженню. Таким чином, дії контролюючих органів щодо видання наказу на проведення перевірки є повністю обґрунтованими та законними. Як зазначено у постанові ВС від 15.02.2018 по справі №757/2200/17-к згідно з ч.3 ст.309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже в такий спосіб реалізується право особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на мотиви скасування ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва судовою палатою з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду. В ухвалі від 24.10.2018 зазначено, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню через ненадання ним доказів для підтвердження своєї позиції, а не через той факт, що призначення перевірки неможливе таким слідчим суддею. З урахуванням викладеного, керуючись ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, Головне управління ДФС у Харківській області просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019. Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ТОВ"Маковій" у повному обсязі.

Від позивача по справі, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим, а отже підстави для його скасування відсутні.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Маковій" (далі - ТОВ "Маковій") зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Лозівській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суму м. Києва від 05.05.2018 по справі №752/6560/18 щодо призначення документальної позапланової; виїзної перевірки ТОВ "Маковій" за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, в рамках кримінального провадження №1000044 від 20.10.2017, керуючись положеннями п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст. 41, п.61.1, п.61.2 ст. 61, п.п.62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.11 п. 78.1 ст.78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, прийнято наказ від 21.08.2018 №6162 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Маковій" (а.с.18)

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Порядок проведення перевірок платників податків з питань повноти та правильності обчислення податків (зборів) визначений ст.ст.75-78, 79 ПК України.

Так, відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно положень п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Суд зазначає, що відповідно до положень п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки, керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2018 по справі №752/6560/18, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 про надання дозволу на проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо ТОВ "Маковій" за період 2015-2017 років - задоволено, призначено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України щодо ТОВ "Маковій" за період 2015-2017 років (а.с.42).

Суд зазначає, що на вказану ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2018 по справі №752/6560/18 ТОВ "Маковій" подано апеляційну скаргу. На підтвердження подачі вказаної апеляційної скарги позивачем до матеріалів справи надано копію вказаної апеляційної скарги, на якій міститься штамп канцелярії Апеляційного суду м. Києва про прийняття апеляційної скарги 27.08.2018 (а.с.23-28).

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно ст. 532 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

За змістом ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 534 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. У разі поновлення судом апеляційної інстанції строку апеляційного оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання вироку або ухвали. Виконання вироку або ухвали може бути зупинене також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд зазначає, що ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 24.10.2018 по справі №11-сс/824/344/2018, апеляційну скаргу директора ТОВ "Маковій" Устинова В.О., - задоволено частково. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2018, якою задоволено клопотання прокурора, та призначено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України щодо ТОВ "Маковій" за період 2015-2017 роки - скасовано (а.с.150-153).

18.12.2018 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвала про відмову у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 Коржа Р.О., у кримінальному провадженні №0000044, відомості щодо якого внесені 20.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 212, ч. 1 ст. 205 КК України, про призначення позапланової документальної перевірки.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 Кримінального процесуального кодексу України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Скасовуючи наказ, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за умови скасування ухвали суду, яка стала підставою для видання Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162, такий Наказ підлягає скасуванню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх неприйнятними, виходячи з наступного.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановлені пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) прийнято наказ.

Аналіз ухвали про призначення перевірки свідчить про те, що за своїм характером призначена документальна позапланова перевірка є заходом забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія.

Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали, зокрема слідчого судді, у будь якому випадку є самостійною підставою її проведення, а результати такої перевірки є доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, скасування ухали про призначення перевірки призводить і до скасування наказу про її проведення, саме до скасування, а не до визнання протиправним на момент його прийняття.

Скасування підстави прийняття наказу (ухвали слідчого судді) призводить до скасування наказу, тобто наказ є похідним від ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що з тексту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду від 05.05.2018 по справі 752/6550/18 чітко зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з рішення Київського апеляційного суду від 24.10.2018р. апеляційна скарга директора ТОВ " Маковій" на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2018р. була прийнята до розгляду та розглянута .

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання щодо оскарження ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок, було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 23.05.2018 р. у справі № 243/6674/17-к. В якому Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що апеляційні суди зобов`язані відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача щодо правомірності наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162 є помилковими.

При цьому суд звертає увагу на те, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162 є фактично не реалізованим.

До перевірки Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області допущено не було, про що свідчить акт про відмову у допуску посадових осіб до проведення перевірки ТОВ "Маковій" та наявний спір про правомірність наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 21 серпня 2018 року №6162.

Той факт, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду від 05.05.2018 по справі 752/6550/18 на підставі якої був прийнятий оскаржуваний наказ, на момент його прийняття була чинною, не свідчить про правомірність оскаржуваного наказу, оскільки не може бути правомірним наказ, який прийнято на підставі документу, який в майбутньому визнаний незаконним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року по справі № 2040/7069/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 18.06.2019 року