Справа № 1.380.2019.001439
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001439
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

за участю:

представника позивача Мехеди Н.В.,

представників відповідача 1 Гаргіля Ю.М., Чижа І.М.,

представника відповідача 2 Гнідця Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ларус» до Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним і скасування припису, визнання протиправними дій та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларус» (далі ТзОВ «Ларус», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (далі відповідач 1), Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі Держпродспоживслужба, відповідач 2) у якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх.№13984 від 23.04.2019) просить:

-визнати протиправним та скасувати припис №2 від 21.09.2018 Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті;

-визнати протиправною бездіяльність Львівської регіональної служби державного ветиранорно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яка полягала у не проведенні фізичної перевірки вантажу «термостабільний порошок яєчного жовтка 0,3 тонни та пастеризований висушений порошок яєчного білка вагою 1,5 тонни», відправник: фірма Igreca S.A. (Франція, ідентифікаційний код FR49333002CE), одержувач: ТзОВ «Ларус» (Україна, ідентифікаційний код 30253668) у відповідності до вимог ч. 3 ст.52 закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»;

-визнати протиправними дії Державної служби України з питань безпеки харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужби) які полягли у встановленні неприйнятними сертифікатів походження і здоров`я для яєчних продуктів країни експортера №FRАN та №FR AN від 12.09.2018, у відповідності до вимог ч.4 ст.52 закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»;

-стягнути з Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужби) кошти у сумі 89553, 60 грн. на відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішенням, діями та бездіяльністю вказаних суб`єктів владних повноважень.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне.

Відповідно до договору купівлі продажу укладеного між ТзОВ «Ларус» та фірмою Igreca S.A. (Франція) на виконання своїх зобов`язань фірма Igreca S.A. (Франція) доставила, а позивач прийняв, та забезпечив доставку 1500 кг висушеного яєчного білка (ВР1101) та 300 кг сухого яєчного жовтка (JР901), (далі товару) 21.09.2018 до митного посту «Краковець» Львівської митниці ДФС. Позивач зауважує, що 19.09.2018 скерував лист до Держпродспоживслужби про надання погодження на ввезення в Україну товару. Однак, внаслідок протиправних дій посадових осіб відповідачів, ТзОВ «Ларус» було відмовлено в оформленні та ввезенні товару на митну територію України.

Державним інспектором ветеринарної медицини Краковецького прикондонного інспекційного пункту ветеринарної медицини, представнику ТзОВ «Ларус» було вручено припис №2, яким зобов`язано звернутись за погодженням на ввезення вантажу до Держпродспоживслужби, а вантаж затримано.

Після звернення позивача до відповідача 2, отримано відповідь, у якій зазначено що погодження Держпродспоживслужби на ввезення в Україну продукції не передбачено чинним законодавством, а також зазначено, що скеровано до компетентного органу Франції запит з метою з`ясування прийнятності сертифікатів, однак відповіді не отримано.

Як стало відомо позивачу, Держпродспоживслужба отримала відповідь компетентного органу Франції щодо прийнятності сертифікатів. Після повторного звернення до відповідача 2, одержано відповідь про те, що сертифікати є неприйнятними та такими що не відповідають законодавству України. Крім того, позивач стверджує, що внаслідок незаконних дій відповідачів, ним було понесено витрати у вигляді матеріальної шкоди на збереження та в подальшому повернення товару фірмі Igreca S.A.(Франція).

Ухвалою судді від 02.04.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

Від Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№14608 від 25.04.2019). Заперечення мотивовані тим, що відповідно до законодавства України, державним інспектором ветеринарної медицини Краковецького прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини, було проведено перевірку документів, що супроводжували вантаж з об`єктами санітарних заходів, огляд вантажу на відповідність інформації вказаній у супровідних документах.

Частиною 7 статті 41 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017, передбачено, що вантаж який ввозиться (пересилається) на митну територію України через призначений прикордонний інспекційний пост, повинен супроводжуватися оригіналом міжнародного сертифіката та інших документів передбачених законом.

У зв`язку з тим, що між компетентними органами Франції та України немає погодженої форми сертифікату на продукцію яка ввозилася ТзОВ «Ларус» на митну територію України і відсутні ветеринарні вимоги щодо імпорту в Україну даної продукції, державним інспектором ветеринарної медицини був складений припис №2 від 21.09.2018, згідно якого, позивача зобов`язано звернутися за погодженням на ввезення даного вантажу на територію України до Держпродспоживслужби. Відповідач 1 вважає, що дії вчинені ним в межах та на підставі чинного законодавства, а вимоги позивача є безпідставними.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, надала суду відзив на позовну заяву (вх.14738 від 26 04.2019) у якому з позовними вимогами не погоджується з наступних підстав.

Видача погодження на ввезення в Україну яєчних товарів з Франції не передбачена чинним законодавством. Відповідно до п.6 ст. 55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», міжнародний сертифікат затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, або узгоджуються компетентним органом України з відповідним органом країни-експортера (країни походження).

На виконання вимог ч.2 ст.52 вищезгаданого закону Держпродспоживслужба листом повідомила компетентний орган Франції, щодо надходження вантажу в супроводі сертифікатів не встановленого зразка, внаслідок чого, товар не допущено на митну територію України. У відповідь відповідачем 2 отримано лист компетентного органу Франції, в якому надана інформація щодо видачі офіційним ветеринарним лікарем сертифікатів. Проте відповідач 2 зауважує, що згадані сертифікати є неприйнятними та таким, що не відповідають вимогам п.6 ст.55 вищезазначеного закону. Зважаючи на вищевикладене, відповідач 2 вважає, що його дії повністю відповідають вимогам законодавства України. А відтак позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

28.05.2019 суддя ухвалою без виходу до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Просила позов задовольнити.

Представники відповідача 1 проти позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просили відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 заперечив проти позовних вимог з посиланням на викладені у відзиві аргументи. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, виходив з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу №09/18 від 07.09.2018 фірма Igreca S.A. (Франція, ідентифікаційний код FR49333002CE) поставила ТзОВ «Ларус» товар, а саме:

-сушений порошкоподібний яєчний білок (альбумін) високої пінотворної здатності, пастеризований, нерозфасований для роздрібної торгівлі, без додавання цукру, EGGALBUMENPOWDER PASTEURISED CONFECTIONNERY FOAMING, використовується в харчовій промисловості, код згідно з УКТ ЗЕД (1500 кг);

-сушений порошок яєчного жовтка термостабільний, пастеризований, нерозфасований для роздрібної торгівлі, без додавання цукру, EGGYOLKPOWDER - PASTEURISED HEAT >TABLE, WITH SALT AND MALTODEXTRINS, використовується в харчовій промисловості, код згідно з УКТ ЗЕД (300 кг).

ТзОВ «Ларус» прийняло товар та доставило його до митного посту «Краковець» Львівської митниці ДФС.

З метою ввезення на територію України вантажу та проходження ветеринарно-санітарного контролю, 21.09.2018 позивач подав державному інспектору ветеринарної медицини Краковецького прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини відповідний пакет документів:

-контракт купівлі-продажу №09/18 від 07.09.2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларус» (Україна) та фірмою Igreca S.A. (Франція);

-інвойс 00083414 від 17.09.2018;

-накладну 00085564 від 19.09.2018;

-транспортну накладну CMR498122 від 17.09.2018;

-сертифікат походження №2018_09_11_2589974;

-ветеринарний сертифікат №FR 49 18 00 16 49 AN від 13.09.2018;

-сертифікат походження і здоров`я для яєчних продуктів країни-експортера №FR 49 18 00 16 49 AN від 12.09.2018 на термостабільний порошок яєчного жовтка;

-сертифікати якості від 12.09.2018;

-ветеринарний сертифікат №FR 49 18 00 16 50 AN від 13.09.2018;

-сертифікат походження і здоров`я для яєчних продуктів країни-експортера №FR 49 18 00 16 50 AN від 12.09.2018 на пастеризований висушений порошок яєчного білка;

-сертифікати якості від 12.09.2018.

Як вбачається з матеріалів справи 19.09.2019 позивач направив лист №190918/1 Голові Держпродспоживслужби України Лапі В.І., з проханням розглянути документи та надати погодження на ввезення в Україну вищезазначених товарів. Із зазначенням того, що дані товари плануються до ввезення в Україну з території Франції. До листа додані копії ветеринарних сертифікатів.

Після перевірки вантажу, державним інспектором ветеринарної медицини Краковецького ПІП, ОСОБА_1 , винесено припис №2. Згідно припису машина затримана. А до позивача висловлено прохання звернутися до Держпродспоживслужби для отримання погодження на ввезення товару.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ветеринарну медицину» припис - обов`язкова до виконання письмова вимога державних ветеринарних інспекторів України, Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, міст, районів, регіональних служб державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, що надається юридичним і фізичним особам з метою припинення виявленого порушення законодавства з питань ветеринарної медицини та усунення його наслідків.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2009 р. N 801 затверджено Типове положення про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Наказом Держпродспоживслужби №1022 від12.12.2018 затверджене Положення про Львівську регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Відповідно до цього положення Львівська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті є Державною установою Держпродспоживслужби і здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за дотриманням законодавства про харчові продукти тваринного походження, здоров`я тварин на відповідній території. Регіональна служба державного-ветеринарного контролю реалізує свої повноваження безпосередньо та через свої структурні підрозділи прикордонні інспекційні пункти ветеринарної медицини, за якими закріплено зони обслуговування.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 №2498-ХХІ Державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні України та транспорті є обов`язковим у разі ввезення на митну територію України (у тому числі з метою транзиту) об`єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду всіма видами транспорту.

Відповідно до п. 5 Порядку пропуску вантажів, підконтрольних службі державної ветеринарної медицини, через державний кордон України, що затверджений Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України №49 від 27.12.1999р., оформлення вантажів, підконтрольних службі державної ветеринарної медицини, в пункті пропуску на державному кордоні при ввезенні можливе лише за умови наявності оригіналу ветеринарного сертифіката, санітарного сертифіката країни-виробника, при виконанні ветеринарних вимог щодо імпорту в Україну вантажів, підконтрольних службі державної ветеринарної медицини.

Згідно ч.7 ст.41 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 №2042-VІІІ вантаж із продуктами, який ввозиться (пересилається) на митну територію України через призначений прикордонний інспекційний пост, повинен супроводжуватися оригіналами міжнародного сертифіката та інших документів, які вимагаються згідно із законом, а також оригіналом загального ветеринарного документа на ввезення, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Загальний ветеринарний документ на ввезення заповнюється англійською та українською мовами, крім найменування відправника (експортера) та отримувача (імпортера) вантажу, їхніх адрес, торговельної марки та назви (опису) продукту, зазначення яких українською мовою не є обов`язковим. Оригінали міжнародного сертифіката та інших документів (крім загального ветеринарного документа на ввезення), які вимагаються згідно із законом, залишаються на призначеному прикордонному інспекційному посту.

Вимоги до міжнародного сертифіката, яким супроводжується вантаж із продуктами, що ввозиться (пересилається) на митну територію України передбачені ст.55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»:

-міжнародний сертифікат (кожен його аркуш), яким супроводжується вантаж із продуктами, що ввозиться (пересилається) на митну територію України, має бути підписаний та засвідчений печаткою компетентного органу країни-експортера або країни походження.

-має бути складений (заповнений) англійською мовою або іншою мовою, узгодженою компетентними органами України та країни-експортера (країни походження), а також українською мовою, крім найменування відправника (експортера) та отримувача (імпортера) вантажу, їхньої адреси, торговельної марки та назви (опису) продукту, якщо ці відомості зазначено англійською мовою.

Міжнародний сертифікат має складатися одним із таких способів:

1) на одному аркуші паперу;

2) на двох або більше сторінках, що є частиною єдиного та неподільного документа;

3) на двох або більше сторінках, нумерація яких відображає їх належність до певної послідовності (наприклад, сторінка 2 із 4 сторінок).

-повинен мати унікальний ідентифікаційний номер. Якщо сертифікат складається з двох або більше сторінок, які не є частиною єдиного та неподільного документа, унікальний ідентифікаційний номер зазначається на кожній з цих сторінок.

-має бути виданий не пізніше моменту перетину відповідним вантажем з продуктами державного кордону країни-експортера.

Форми міжнародних сертифікатів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, або узгоджуються компетентним органом України з відповідним органом країни-експортера (країни походження).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», якщо під час проведення державного контролю вантажу з продуктами, що ввозиться (пересилається) на митну територію України, з`являється обґрунтована підозра щодо невідповідності міжнародного сертифіката вимогам, установленим пунктом 2 частини другої статті 42, статтею 55 цього Закону (неприйнятний міжнародний сертифікат), та/або встановлюється невідповідність продуктів у вантажі тим, що зазначені у міжнародному сертифікаті, державний ветеринарний інспектор повідомляє про це компетентний орган та забезпечує контроль за зберіганням такого вантажу на призначеному прикордонному інспекційному посту.

Компетентний орган протягом 24 годин повідомляє оператора ринку (імпортера) або особу, відповідальну за вантаж, про появу обставин, визначених у частині 1 цієї статті, а також встановлює зв`язок з компетентним органом, який видав міжнародний сертифікат, з метою проведення консультацій щодо подальших дій із таким вантажем.

Якщо компетентний орган, який видав міжнародний сертифікат, підтверджує його прийнятність, відповідний вантаж підлягає фізичній перевірці.

Якщо за результатами консультацій з компетентним органом, який видав міжнародний сертифікат, встановлено, що останній є неприйнятним, особі, відповідальній за вантаж, відмовляється у його ввезенні (пересиланні) на митну територію України, а подальше поводження з таким вантажем здійснюється відповідно до статті 54 цього Закону.

Як встановлено судом Держпродспоживслужбою 26.09.2018 №14.2-6/7259 був надісланий лист Головному ветеринарному інспектору заступнику генерального директора з питань продовольства Головного управління з питань продовольства Міністерства сільського господарства продовольства та лісового господарства Франції Лоїку Ейвену. У якому повідомлено, що на адресу українського імпортера надійшов вантаж сушених яєчних продуктів в супроводі ветеринарних сертифікатів невстановленого зразка, внаслідок чого вантаж не був допущений на митну територію України. Висловлено прохання про вжиття відповідних заходів для недопущення подібних випадків в майбутньому і повідомлення про них Держпродспоживслужбу.

ТзОВ «Ларус» скерувало лист від 01.10.2018 №011118/1 до Держпродспоживслужби з проханням розглянути питання про погодження на митне оформлення. До листа було додано відповідь Департаменту з охорони населення Мейна та Луари отриману ТзОВ «Ларус» від 24.10.2018, якою керівником вказаного органу підтверджено видачу офіційним ветеринаром сертифікатів походження та здоров`я №FR 49 18 00 16 49 AN, №FR 49 18 00 16 50 AN.

26.11.2018 Держпродспоживслужба скерувала лист №14.2-6/18487 до позивача, у якому повідомила, що нею не отримано офіційної відповіді від компетентного органу Франції щодо належності сертифікатів.

Позивачем також скеровано листи Держпродспоживслужбі №201218/1 від 20.12.2018, та №281218/1 від 28.12.2018 з проханням погодити ввезення товару на територію України

Як видно з матеріалів справи 21.11.2018 Держпродспоживслужба отримала відповіль на свій лист надісланий компетентним органамом Франції №SDASEI EXP 1808001 в якому надана наступна інформація: ветеринарні сертифікати №FR 49 18 00 16 49 AN, №FR 49 18 00 16 50 AN були видані та підписані офіційним ветеринарним лікарем. Ця форма сертифікату була використана в очікуванні запровадження ветеринарного сертифікату ,який буде офіційно погоджений.

Листом від 28.12.2018 №14.2-6/10134 Держпродспоживслужба повідомила ТзОВ «Ларус та Раду бізнес-омбудсмена про те що отримала лист від компетентного органу Франції в якому надана інформація, щодо сертифікатів № FR 49 18 00 16 49 AN, № FR 49 18 00 16 50 AN. Проте згадані ветеринарні сертифікати є неприйнятними (зокрема відсутня інформація щодо епізоотичного благополуччя сировинної зони) та такими, що не відповідають законодавству України (вимогам п.6 ст.55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин») Також у згаданому листі не надана відповідь компетентного органу Франції на пропозицію Держпродспоживслужби щодо погодження двостороннього сертифіката. Враховуючи зазначене, Держпродспоживслужба проінформувала, що відповідно до п.4 ст.52 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», якщо за результатами консультацій з компетентними органом, який видав сертифікат встановлено, що останній є неприйнятним, особі відповідальній за вантаж, відмовляється у його ввезенні (пересиланні) на митну територію України, а подальше поводження з таким вантажем здійснюється відповідно до ст.54 цього закону. Аналогічні пояснення були надані суду представником відповідача 2.

З вищевикладеного суд робить висновок, що підставою відмови у пропуску товару через митний кордон стала відсутність ветеринарного сертифікату міжнародного зразка та відсутність інформації щодо епізоотичного благополуччя сировинної зони.

Закон України «Про ветеринарну медицину» визначає ветеринарно-санітарне та епізоотичне благополуччя, як забезпечення захисту життя і здоров`я людей та тварин від ризиків, пов`язаних з хворобами тварин, включаючи зоозони, а також забезпечення оптимальних умов життя тварин, що запобігають хворобам і шкідливому впливу факторів довкілля на їх здоров`я та продуктивність.

Суд звертає увагу на те, що Україна та Франція є членами Міжнародного епізоотичного бюро (далі МЕБ), діяльність якого спрямована на забезпечення гарантій безпеки харчових продуктів тваринного походження шляхом створення більшої синергії між діяльністю МЕБ та діяльності Комісії Кодекс Аліментаріус. Діяльність OIE щодо встановлення стандартів у цій сфері спрямована на усунення потенційних небезпек, що існують до забою тварин або первинної переробки їх продуктів (м`яса, молока, яєць тощо), які можуть бути джерелом ризику для споживачів. Кожна країна-член зобов`язується повідомляти про хвороби тварин, які вона виявляє на своїй території.МЕБ розповсюджує цю інформацію в інші країни, які можуть вжити необхідних превентивних заходів (інфомація з офіційного інтернет ресурсу МЕБ http://www.oie.int).

Крім того, суд констатує той фак, що на час розгляду справи між компетентними органами України та Європейського Союзу триває погодження міжнародного ветеринарного сертифіката на ввезення яєчних продуктів з Європейського Союзу до України.

Суд вказує на те, що позивач у своїх поясненнях не заперечує того факту, що для ввезення вказаного товару на територію України необхідний міжнародний ветеринарний сертифікат. Отже можна зробити висновок, що ТзОВ «Ларус» свідомо не оперуючи усіма необхідними документами для проходження ветеринарно-санітарного контролю подало державному інспектору ветеринарної медицини Краковецького прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини документи для ввезення вантажу на територію України. А відповідно до ч.5 ст.55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» - міжнародний ветеринарний сертифікат має бути виданий не пізніше моменту перетину відповідним вантажем з продуктами державного кордону країни-експортера.

Питання про затвердження міжнародного ветеринарного сертифікату у даному випадку вирішується компетентними органами, а саме, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, або узгоджуються компетентним органом України з відповідним органом країни-експортера/країни походження (п.6 ст.55 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин»). Суд не може делегувати на себе повноваження органів державної влади.

Доказами наявними у матеріалах справи підтверджено, та сторонами не заперечується, що позивач звернувся з листом про надання погодження на ввезення товару на митну територію України до Держпродспоживслужби 19.09.2018. Не одержавши відповіді ТзОВ «Ларус» 21.09.2018 подало на митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС документи з метою ввезення товару на територію України та проходження відповідного ветеринарно-санітарного контролю.

На переконання суду, позивачем не було вчинено усіх передбачених законодавством дій для безперешкодного перетину товаром державного кордону України.

Виходячи з вимог ст. 52 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», відповідний вантаж підлягає фізичній перевірці тільки у якщо компетентний орган, який видав міжнародний сертифікат, підтверджує його прийнятність.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що рішення та дії відповідачів не порушили норм чинного законодавства, а отже вони не є протиправними та не підлягають скасуванню.

У зв`язку із зазначеним, вимога позивача про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями діями та бездіяльністю є необґрунтованими.

Згідно із ч.1 і ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно проаналізувавши обставини справи та дослідивши докази суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України не підлягають відшкодуванню судові витрати позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Ларус (81425, Львівська область, Самбірський район, с.Корничі, вул.Гаєва, буд.6) до Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті (79000, м.Львів, вул.Чайковського, 17), Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, м.Київ, вул.Б.Грінченка, 1) про визнання протиправним і скасування припису, визнання протиправними дій та відшкодування шкоди.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2019

Суддя В.М. Сакалош