Справа № 320/9374/18
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.06.2019
Справа № 320/9374/18
Провадження № 2-а/320/22/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє на підставі ордеру на надання правової допомоги адвокат Діденко Володимир Євгенович, до відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Петраш Світлани Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 57439675 від 17 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє на підставі ордеру на надання правової допомоги адвокат Діденко Володимир Євгенович, до відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Петраш Світлани Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 57439675 від 17 жовтня 2018 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення № 320/1587/17-п його визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення № 320/1587/17-п сплату штрафу йомурозстрочена строком на один рік зі сплатою кожного місяця 850 грн. 17 жовтня 2018 року старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Петраш С.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57439675. Заявник вважає, що вказана постанова є неправомірною і підлягає скасуванню. Відстрочка виконання постанови суду в порядку передбаченому ст. 301 КУпАП не надавалась. Згідно супровідного листа, постанову про накладення штрафу було звернуто до виконання 08 червня 2018 року, що виключало відкриття виконавчого провадження. В постанові суду від 05 травня 2017 року не зазначено про стягнення подвійного розміру штрафу у випадку не сплати штрафу в строк, тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження зі стягнення подвійної суми штрафу. Крім того, суд, звертаючи постанову від 05 травня 2017 року до примусового виконання направив державному виконавцю не тільки копію постанови від 05 травня 2017 року про накладення штрафу і від 01 червня 2017 року про розстрочення сплати штрафу, але і копії квитанцій про сплату штрафу, що також виключало відкриття виконавчого провадження зі стягнення 20 400 грн., так як взагалі ним сплачено до відкриття виконавчого провадження 7 970 грн. з урахування вищенаведеного вважає, що вказана постанова є неправомірною і підлягає скасуванню. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження ним отримана 04 листопада 2018 року, 05 листопада 2018 року його адвокатом було подано заяву до суду про ознайомлення з адміністративним матеріалом, матеріал на ознайомлення було надано 09 листопада 2018 року, тому вважає, що ним пропущено 10 денний строк на оскарження постанови державного виконавця з поважних причин, у зв`язку з чим просить даний строк поновити.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього на адресу надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. В задоволенні позову просили відмовити.

Крім того на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що саме судом було прийнято рішення про передачу виконавчого документа на примусове виконання, оскільки боржник мав заборгованість за постановою суду від 05 травня 2017 року. Державний виконавець був зобов`язаний прийняти таку постанову до виконання та відкрити провадження у подвійному розмірі штрафу. При цьому, суми сплачені боржником до відкриття ВП обов`язково враховані державним виконавцем до основної суми боргу. При виконанні виконавчого провадження ВП № 57439675 рухомого та нерухомого майна яке належить боржникові не виявлено. Тому, 13 грудня 2018 року керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено станову про повернення виконавчого документа органу який його видав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/1587/17-п від 05 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн./а.с.4/

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/1587/17-п від 01 червня 2017 року ОСОБА_1 розстрочена сплата штрафу в розмірі 10 200 грн. накладеного на нього постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2017 року, строком на 12 місяців, починаючи з червня 2017 року по червень 2018 року зі сплатою кожного місяця по 850 грн./а.с.5/

ОСОБА_2 було порушено умови розстрочки згідно вищевказаної постанови суду, у зв`язку з чим 08 червня 2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на адресу начальника Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Запорізькій області направлено для виконання копію постанови суду по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП після розгляду судом заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду про стягнення штрафу з урахуванням сплаченої ним суми штрафу у розмірі 5 100 грн./а.с.7-12/

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

17 жовтня 2018 року старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Петраш С.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57439675./а.с.3/.

На момент відкриття ВП № 57439675 боржником ОСОБА_1 було порушено умови розстрочки, тобто рішення суду про розстрочку виконання постанови суду про стягнення штрафу не виконано.

Отже при відкритті виконавчого документа державний виконавець правомірно застосував норму ст. 308 КУпАП та подвоїв суму штрафу встановлену постановою суду.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Згідно ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що саме судом було прийнято рішення про передачу виконавчого документа на примусове виконання, оскільки боржник мав заборгованість за рішенням суду. А державний виконавець був зобов`язаний прийняти таку постанову до виконання та відкрити провадження у подвійному розмірі штрафу. При цьому, суми сплачені боржником до відкриття ВП обов`язково враховані державним виконавцем до основної суми боргу.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Петраш С.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57439675 діяла на підставі та в межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє на підставі ордеру на надання правової допомоги адвокат Діденко Володимир Євгенович, до відділу Державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Петраш Світлани Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 57439675 від 17 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ