Справа № 826/12656/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування відповіді, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, у якому просив:

- скасувати відповідь № С-15757/0-4970/0/17-18 від 24.07.2018 Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання від 27.07.2017 ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

- зобов`язати та визначити строк Головному управлінні Держгеокадастру у Кіровоградській області подання звіту щодо розгляду клопотання від 27.07.2017 ОСОБА_1 та видачі наказу про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2019 позов задоволено частково.

Скасовано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.07.2018 № С-15757/0-4970/0/17-18 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2017 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.07.2017 представник позивача звернувся до Держгеокадастру з клопотанням про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Листом від 28.08.2017 № С-15757/0-11603/0/6-17 відповідач відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 27.07.2017, зазначивши, що спеціальним законодавчим актом України - Законом України «Про охорону земель» визначено правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля. З метою раціонального використання земельних ділянок, Держгеокадастром сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області. Інформація про перелік земельних ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті відповідача.

Не погодившись з відомою відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про її скасування.

Так, рішенням від 26.04.2018, яке набрало законної сили 09.07.2018, Окружний адміністративний суд м. Києва задовольнив позов ОСОБА_1 Визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення строків розгляду клопотання від 27.07.2017, визнав протиправною та скасував відповідь від 28.08.2017 № С-15757/0-11603/0/6-17, зобов`язав Держгеокадастр повторно розглянути клопотання від 27.07.2017 позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

На виконання зазначеного судового рішення, відповідач повторно розглянув клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2017 та листом від 24.07.2018 № С-15757/0-4970/0/17-18 відмовив у його задоволенні.

У листі зазначено, що з метою раціонального використання земельних ділянок, згідно наказу Держгеокадастру «Про внесення змін до наказу від 16 лютого 2016 року № 77 щодо переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції» відповідачем затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності із зазначенням площі, які зарезервовані для забезпечення учасників АТО та членів родин загиблих учасників АТО на території Кіровоградської області. Інформація про перелік земельних ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті відповідача.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та необґрунтовано, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з оскаржуваної відповіді Держгеокадастру від 24.07.2018 № С-15757/0-4970/0/17-18 вбачається, що підставою відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення документації землеустрою є відсутність земельної ділянки, яку останній бажає отримати в приватну власність, в переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області, проте, чинним законодавством не передбачено, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності можливе лише за умови включення такої ділянки до переліку земельних ділянок, що передаються в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, сформованого територіальним органом Держгеокадастру.

Натомість, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, з огляду на що, відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою з підстав, зазначених у листі від 24.07.2018 № С-15757/0-4970/0/17-18 є протиправною.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (надалі за текстом також - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначено. що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (п.1).

Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. (п. п. 31 п. 4)

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно з п. п. 13 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому приписами ст. 118 ЗК України.

У свою чергу, ч. 4 ст. 122 ЗК України, передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Так, відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, з аналізу зазначених норм слідує, що за результатами розгляду клопотання позивача від 27.07.2017 про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач мав прийняти рішення про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин такої відмови, проте, підставою відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення документації землеустрою стала відсутність земельної ділянки, яку останній бажає отримати в приватну власність, в переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

З даного приводу, колегія суддів вважає повністю обгрунтованим висновок Окружного адміністративного суду м. Києва про те, що чинним законодавством не передбачено, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності можливе лише за умови включення такої ділянки до переліку земельних ділянок, що передаються в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, сформованого територіальним органом Держгеокадастру.

Тобто, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому, листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Отже, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

В межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою (клопотанням), за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Колегія суддів зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист, в якому Головним управлінням Держгеокадастру надано позивачу інформацію стосовно того, що бажана до відведення земельна ділянка не увійшла до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій», без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданого позивачем клопотання.

У свою чергу, слід врахувати, що ані положеннями ЗК України, ані Законом України «Про охорону земель» чи будь-якими іншими нормативно-правовими актами Держгеокадастр не наділено складати переліки земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області, а тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою з підстав, зазначених у листі від 24.07.2018 № С-15757/0-4970/0/17-18 є протиправною та задовольнив позовні вимоги в цій частині.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Проте, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області обмежилось лише посиланням на певні обставини, проте не зазначило та, відповідно, не обгрунтувало у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області -залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов