Справа № 520/11053/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 р. Справа № 520/11053/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Балаклійського районного відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019, суддя Бідонько А.В., майдан Свободи 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.02.19 по справі № 520/11053/18

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3

до Балаклійського районного відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) звернулися до суду з адміністративним позовом до Балаклійського районного відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області (далі -відповідач, Балаклійський РВ ДМС України), в якому просив суд

- визнати протиправною відмову Балаклійського РВ ДМС України у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Балаклійський РВ ДМС України оформити та видати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправною відмову Балаклійського РВ ДМС України у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язано Балаклійський РВ ДМС України оформити та видати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зазначив, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків та розцінив відповідь на звернення громадян як рішення суб`єкта владних повноважень при наданні адміністративної послуги. Не досліджено, чи був у спірних правовідносинах факт звернення особи за отриманням адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України. Заявники у своєму зверненні відповідь на заяву просили надати в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 520/11053/18.

08 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачі просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Позивачі зазначили, що співробітниками РВ ДМС України було відмовлено в наданні офіційно затвердженого бланка заяви для оформлення паспорту-книжечки, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ОСОБА_3 звернувся до Балаклійського РВ ДМС України із заявою, в якій просив видати бланк паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

Листом від 14.11.2018 року Балаклійський РВ ДМС України повідомив, що відсутні підстави для видачі позивачу паспорта відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про громадянство України" визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Поряд з тим, постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі по тексту - Положення № 2503-ХІІ).

Відповідно до п. 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492 (далі - Закон № 5492-VI) документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

До документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, віднесено документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України (ч.1 ст. 13 Закону України).

Приписами частин 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону № 5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації.

Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

З огляду на вищезазначені правові норми, колегія суддів зазнчає, що положеннями Закону № 5492-VI, нормами постанови КМУ № 302 і Положенням № 2503-ХІІ, передбачено чіткий порядок, суб`єктний склад та перелік документів для оформлення паспорта громадянина України.

Згідно з пп.1 п.7 Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: особі, яка досягла 14-річного віку - на підставі заяви - анкети, поданої нею особисто.

Відповідно до положень п. 13 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Пунктом 14 Постанови № 2503-ХІІ передбачено, що видачу паспорта справляється державне мито.

З урахуванням наведеного вище, даною нормою закріплено не тільки перелік необхідних для оформлення паспорта документів, а й особисте їх подання громадянином, котрий звертається за таким оформленням.

У свою чергу, подання документів представниками особи, яка звертається за отриманням паспорта громадянина України даною нормою не передбачено.

Матеріали справи не містять підтвердження що ОСОБА_3 особисто звертався із заявою - анкетою про видачу паспорту із необхідними документами, як це передбачено постановою КМУ № 302.

Судовим розглядом встановлено, що до заяви 10.11.2018 не було додано жодного документа, у тому числі і свідоцтва про народження ОСОБА_3 на підтвердження наявності родинних зв`язків.

Таким чином, звернення позивачів до відповідача із письмовою заявою про видачу неповнолітньому сину паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки здійснено не в установленому порядку.

Крім того, у заяві заявники просили надати відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», а також вказали, що відоцтво про народження ОСОБА_3 та дві фотокартки буде надано для подальшого оформлення паспорту.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.<…>

З письмових доказів у справі встановлено та не заперечується позивачами, що в порядку та строк, визначений Законом України «Про звернення громадян», відповідачем надано відповідь.

Із змісту відповіді слідує, що відповідач вказував на чинні норми законодавства України, якими передбачена форма паспорта громадянина України, обов`язок громадянина отримати паспорт, підзаконний акт, який регулює порядок подання документів для оформлення паспорта громадянина України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що оскільки заява позивачами подана у довільній формі та в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», - вказане звернення не може бути підставою для видачі паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

Посилання позивача на те, що співробітниками РВ ДМС України було відмовлено в наданні офіційно затвердженого бланка заяви для оформлення паспорту-книжечки колегія суддів, з огляду на відсутність у позивачів під час звернення із заявою до Балаклійського РВ ДМС України передбачених законодавством документів, які необхідні для одержання паспорта, вважає такими, що не спростовують доводи відповідача про те, що 10.11.2018 позивач звернувся до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Сама по собі незгода позивачів зі змістом цієї відповіді не спростовує факту розгляду звернень позивача у встановленому законом порядку, та не може бути підставою для визнання протиправними дій відповідача та задоволення позовних вимог про видачу такого паспорту, оскільки заявником не дотримано процедури звернення за паспортом та не надано необхідних для цього документів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що на день звернення позивачів із заявою відповідно до Закону України «Про зварення громадян» без належного пакета документів, у Балаклійського РВ ДМС України були відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у вигляді книжечки.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України").

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції як такого, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Балаклійського районного відділу Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року по справі № 520/11053/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року по справі № 520/11053/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 21.06.2019