Справа № 2а-9202/10/1370
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2019 року

Київ

справа №2а-9202/10/1370

адміністративне провадження №К/9901/61836/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (суддя Москаль Р.М.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (судді: Сапіга В.П. (головуючий), Довга О.І., Бруновська Н.В.) у справі № 2а-9202/10/1370 за позовом Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 , третя особа Львівський відділ реєстраціно-екзаменаційної роботи управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - позивач, контролюючий орган, Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), третя особа Львівський відділ реєстраціно-екзаменаційної роботи управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 57 480,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час першої державної реєстрації в Україні двох автомобілів Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 1999 р.в. та д.н.з. НОМЕР_4 1999 р.в. не сплатив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 28 740,00 грн за кожен.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган звернувся до суду про стягнення з відповідача суми, яка не має статусу податкового боргу, позивачем не було доведено та надано належних доказів на підтвердження факту узгодження податкового боргу в сумі 57 480,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Львівський ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області листом № 9/2074 від 31.08.2010 повідомив ДПА у Львівській області про те, що громадянин ОСОБА_1 17.03.2010 зареєстрував два автомобілі марки Mercedes-Benz Sprinter, обєм двигуна 2874 куб.см. д.н.з. НОМЕР_3 1999 р.в. та д.н.з. НОМЕР_4 1999 р.в., проте сплата податку по вказаних автомобілях відсутня. Контролюючий орган встановив, що кошти від відповідача на суму 28 740,00 грн за кожен автомобіль в рахунок сплати податку з власників транспортних засобів на казначейський рахунок бюджету не надходили.

Відповідача запрошували прибути до податкового органу за місце проживання «з питань своєчасності і повноти нарахування і сплати податку з власників транспортних засобів». Оскільки відповідач до контролюючого органу не прибув, було прийнято рішення звернутися до суду про стягнення з нього заборгованості по податку з власників транспортних засобів в сумі 57 480,00 грн. На підтвердження суми заборгованості було надано розрахунок.

Управлінням ДАІ ГУ МВС України у Львівській області було надано копію матеріалів реєстраційних справ автомобілів. В цих матеріалах є заява № 1363 від 16.03.2010 та заява № 1367 від 16.03.2010 з проханням виконати перевірку за усіма наявними електронними обліками Державтоінспекції та провести реєстрацію автомобілів марки Mercedes-Benz Sprinter 212D НОМЕР_5 1999 р.в. та Mercedes-Benz Sprinter 312D НОМЕР_6 1999 р.в. Заявником вказано « ОСОБА_1 ». В заявах вказано, що їх подано особисто, відсутні відмітки про те, що від імені заявника діє довірена особа. В графі «особистий підпис» міститься підпис. На підставі заяв № 1363 від 16.03.2010 та № 1367 від 16.03.2010 та доданих до них матеріалів реєстраційний підрозділ Державтоінспекції 16.03.2010 провів першу реєстрацію в Україні автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 212D НОМЕР_5 з видачею заявнику державного номерного знаку на автомобіль НОМЕР_3 та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 312D НОМЕР_6 з видачею заявнику державного номерного знаку на автомобіль НОМЕР_4 . При реєстрації автомобілів надавались відомості про сплату податку 17.03.2010 двома платежами по 28 740,00 грн кожен через ЗГРУ КБ «Приватбанк», однак квитанцій про перерахування цих коштів серед матеріалів реєстраційних справ немає. На вимогу суду першої інстанції надати дублікат таких квитанцій ПАТ «КБ «Приватбанк» заперечило надання послуг відповідачу з перерахування коштів в бюджет.

Відповідачем заперечувався факт звернення з такими заявами, ОСОБА_1 стверджує, що підпис в графі «особистий підпис» належить не йому, а іншій особі. Про факт реєстрації автомобілів Мерседес на своє імя дізнався з позовної заяви органу державної податкової служби про стягнення з нього податкового боргу та звернулася до правоохоронних органів із заявою про злочин. Заяву відповідача було долучено до матеріалів кримінальної справи № 181-0290, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України. Надалі таку заяву було долучено до матеріалів кримінальної справи № 181-0311 (виділеної з кримінальної справи № 181-0290) для перевірки викладених в ній обставин та прийняття відповідного процесуального рішення за наслідками такої перевірки. Постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області від 13.09.2012 відповідача визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Ця кримінальна справа виділена із кримінальної справи № 181-0311, порушеної відносно начальника ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 364 Кримінального кодексу України. Кримінальну справу № 181-0062 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001639 і яку розслідує СВ Залізничного РВ ЛМУ МВС України у Львівській області.

Вироками № 1-233/11 від 01.07.2013 та № 1/463/51/13 від 13.11.2013 начальника та заступника начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи України у Львівській області засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість). Звинувачення в тому числі ґрунтувалося на тому, що протягом 2009-2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів у 235 випадках частково без сплати податку з власників транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні, а у 1711 повністю, що потягло за собою ненадходження до місцевого бюджету податку з власників транспортних засобів на загальну суму 45 578 100,00 грн.

Місцеві податкові інспекції Львівської області впродовж 2009-2012 років подали до Львівського окружного адміністративного суду більше 1 300 позовів про стягнення податкового боргу з фізичних осіб, що надалі визнавалися потерпілими в згаданих кримінальних провадженнях. Ці позови за змістом та доказовою базою є типовими та аналогічними до позову, що розглядається судом у цьому провадженні. Кримінальне провадження № 0001639 (виділене зі справи, по якій вже постановлено описаний вище вирок) за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, триває.

Представник відповідача звернувся до Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з адвокатським запитом про надання інформації щодо наявності оригіналів заяв про реєстрацію транспортних засобів відповідачем у кримінальній справі № 181-0062. 5 березня 2018 року слідчий слідчого відділу Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області Чванкін П.С. листом № 3/43/38/02-2018 надав відповідь, в якому повідомив, що при перегляді матеріалів кримінального провадження не виявлено заяв про реєстрацію від імені ОСОБА_1 , вказаних у запиті автомобілів марки «Mercedes», а також не виявлено рішень про призначення почеркознавчої експертизи.

Листом № 31/13-3-47/Пз від 03.03.2018 Регіональний сервісний центр у Львівській області, на адвокатський запит представника відповідача від 28.02.2018, надав інформацію, що надати матеріали реєстраційних справ на автомобілі марки «Mercedes»: (д.н.з. НОМЕР_3 ) 1999 року випуску та (д.н.з. . НОМЕР_4 ) 1999 року випуску, на підставі яких було проведено 17.03.2010 реєстрацію на ім`я ОСОБА_1 , не видається можливим у зв`язку із закінченням трьох річного терміну їх зберігання.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та зазначено, що перша реєстрація автомобіля НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 здійснена на підставі заяви № 1363 від 16.03.2010; автомобіля НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 здійснена на підставі заяви № 1367 від 16.03.2010. Відповідач заперечує факт придбання та особистого звернення до Львівського МРЕВ про реєстрацію цих автомобілів. Постановою слідчого від 13.09.2012 ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальному провадженні за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, розслідування якого триває вже сім років та наразі є очевидно неефективним та безрезультатним. Слідство не провело почеркознавчих експертиз, а станом на дату розгляду справи оригінали заяв, на підставі яких здійснено реєстрацію транспортних засобів на відповідача, відсутні (в матеріалах слідства таких немає, а реєстраційний орган знищив всі документи тих років, оскільки спливли строки їх зберігання). Єдині очевидні результати, яких досягнуло слідство суд визнав керівника та заступника керівника реєстраційного органу ДАІ винними у службовій недбалості, що спричинила можливість злочинної діяльності невстановлених слідством осіб, внаслідок якої місцевий бюджет недоотримав 45 578 100,00 грн податку з власників транспортних засобів (235 автомобілів зареєстровано з сплатою частини податку з власників транспортних засобів, що реєструються в Україні вперше, а 1 711 без сплати такого податку).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено відповідачем у зв`язку з несплатою ним податку з власників транспортних засобів у розмірі 57 480,00 грн та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Закон України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-XII (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 1.

Платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об`єктами оподаткування.

10.2. Стаття 2.

Об`єктами оподаткування є: автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

10.3. Стаття 3.

Перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу. Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

10.4. Стаття 5.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку зобов`язані пред`являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

10.5. Стаття 6.

Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. За транспортні засоби, придбані протягом року, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов`язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

Перерахування неправильно сплаченого податку допускається небільш як за три попередні роки.

Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

10.6. Стаття 7.

У разі приховування (заниження) об`єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Посадові особи, винні у приховуванні (неврахуванні) об`єктів оподаткування, а також у відсутності бухгалтерського обліку чи веденні його з порушенням встановленого порядку, у неподанні, несвоєчасному поданні або поданні не за встановленою формою розрахунків чи інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податку, притягаються до відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Недоїмки із сплати податку, а також суми штрафів, пеня стягуються з платників податку згідно із законодавством.

11. Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Пункт 1.2 статті 1.

Податкове зобов`язання - зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

11.2. Стаття 5.

Податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

11.3. Стаття 6.

У разі коли сума податкового зобов`язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов`язань, сума податку чи збору (обов`язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов`язання (штрафних санкцій за їх наявності).

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов`язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги.

Податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов`язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов`язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв`язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення. Порядок встановлення дошок податкових повідомлень визначається центральним податковим органом. Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків.

12. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388:

12.1. Пункт 3.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

12.2. Пункт 8.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

15. Колегія суддів зазначає, що аналіз положень наведених норм свідчить про законодавчо визначений порядок узгодження сум податкового зобов`язання контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, шляхом прийняття податкових повідомлень. В межах спірних правовідносин контролюючим органом не було надано до судів першої та апеляційної інстанції доказів прийняття відповідного рішення та направлення податкової вимоги/вимог позивачу, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом, та як наслідок, звернення позивача до суду за його стягненням.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач також не може вважатися платником податку за першу реєстрацію в Україні вказаних автомобілів в розумінні положень статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», оскільки, як було встановлено судами попередніх інстанцій, державна реєстрація на відповідача двох автомобілів НОМЕР_3 1999 р.в. та д.н.з. НОМЕР_4 1999 р.в. проведена незаконно, на підставі підроблених документів внаслідок злочинної діяльності невстановлених слідством осіб.

16. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом в адміністративному позові та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року слід залишити без задоволення.

18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі № 2а-9202/10/1370 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду