Справа № 855/152/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/152/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В.

Літвіної Н.М.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Іщенка Олега Борисовича -представника ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про скасування постанови, зобов`язання зареєструвати кандидата в народні депутати України,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Іщенка Олега Борисовича - представника ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії (надалі - Комісія) про скасування постанови Центральної виборчої комісії від 15 червня 2019 року №1027, якою відмовлено в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року; зобов`язання Центральної виборчої комісії зареєструвати кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю постанови Центральної виборчої комісії від 15 червня 2019 року №1027 «Про відмову в реєстрації кандидата у народні депутати України ОСОБА_2 » як такої, що винесена відповідачем на підставі хибного висновку про те, що ОСОБА_2 не дотримано вимоги Конституції України щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, та не надано документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача послався на необґрунтованість позову. Зазначив, що позивачем не дотримано вимоги Конституції України щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, а також не надано документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України», у зв`язку з чим йому було відмовлено в реєстрації кандидатом у народні депутати України. З огляду на цю обставину просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

В судовому засіданні, яке відбулось 20.06.2019 року, представником відповідача було заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду з підстав того, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд протокольною ухвалою від 20.06.2019 року відмовив у задоволенні вказаного клопотання з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються правомірності постанови Центральної виборчої комісії від 15 червня 2019 року №1027, якою відмовлено в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Згідно ст.12 Закону України «Про вибори народних депутатів» до суб`єктів виборчого процесу відносяться:

1) виборець;

2) Центральна виборча комісія, а також інша виборча комісія, утворена відповідно до цього Закону;

3) партія, що висунула кандидата у депутати;

4) кандидат у депутати, зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом;

5) офіційний спостерігач від партії, яка висунула кандидатів у депутати у загальнодержавному окрузі, від кандидата у депутати в одномандатному окрузі, від громадської організації, який зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом (далі - офіційний спостерігач від партії, кандидата у депутати, громадської організації).

У частині 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 01.11.2013 року № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом» зазначено, що визначаючи спір щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом, за суб`єктним складом (сторонами), суди повинні виходити з того, хто є позивачем у справі (суб`єкт виборчого процесу) та хто є відповідачем у справі, оскільки не кожна особа може бути стороною в такому спорі. Зокрема, роз`яснено, що у порядку, передбаченому статтею 172 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) або ст.273 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи), звернутися до суду мають право особи, які мають намір реалізувати своє право на участь у виборчому процесі або набути статусу суб`єкта виборчого процесу, у разі відмови в цьому виборчими комісіями або органами державної влади чи органами місцевого самоврядування. Якщо така відмова не оскаржена або визнана законною, то ці особи не мають права оскаржувати подальші рішення, дії та бездіяльність виборчих комісій або органів державної влади чи органів місцевого самоврядування у виборчому процесі як суб`єкти відповідного процесу та не мають права в подальшому на подання позову у вказаному порядку.

В даному випадку з позовом звернувся представник особи ( Іщенко О.Б. -представник ОСОБА_2 ), яка має намір реалізувати своє право на участь у виборчому процесі та якій було відмовлено Комісією в набутті статусу суб`єкта виборчого процесу.

Повноваження представника підтверджені належним чином, а саме до матеріалів справи додано копію договору про надання правової допомоги від 09.08.2016 року, оригінал ордеру серії АЕ №1000775 від 20.06.2019 року та копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1079 від 10.05.2002 року.

Враховуючи рекомендації, викладені у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 01.11.2013 року № 15, перевіривши у судовому засіданні повноваження представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що позов подано особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, а тому підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

20.06.2019 року у судовому засіданні було оголошено перерву, наступне засідання було призначено на 21.06.2019 року о 12:15 год.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими представник позивача обґрунтовує свої вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2019 року Соціалістичною партією України було подано до Центральної виборчої комісії заяву разом з іншими документами щодо реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого на Позачерговому З`їзді цієї політичної партії 08.06.2019 року, в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

15 червня 2019 року Центральною виборчою комісією прийнято постанову №1027 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року».

Вказана вище постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_2 не дотримано вимоги Конституції України щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року. Крім того, у постанові зазначено, що Соціалістичною партією України не надано Комісії, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 вказаного Закону.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник позивача звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства.

Надавши правову оцінку встановленим у справі обставинам та доказам, врахувавши ст. 6 КАС України щодо принципу верховенства права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 77 Конституції України, порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Організація і порядок проведення виборів народних депутатів України визначені Законом України «Про вибори народних депутатів».

Згідно ч. 2 ст. 76 Конституції України народним депутатом України може бути обрано громадянина України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон) Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати у відповідному окрузі за умови отримання нею визначених документів.

Частиною 1 ст. 60 Закону чітко встановлено випадки, за яких Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати в разі відсутності документів, зазначених у частині першій статті 54 чи частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» встановлено, що Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, висунутого партією, у відповідному одномандатному окрузі за умови отримання нею таких документів:

1) заяви про реєстрацію кандидата у депутати, підписаної керівником партії та скріпленої печаткою партії;

2) рішення вищого керівного органу партії, прийнятого відповідно до її статуту, про висування кандидата у депутати від партії, яке повинно містити відомості про особу, висунуту кандидатом у депутати, із зазначенням його прізвища, імені, по батькові;

3) заяви особи про згоду балотуватися кандидатом у депутати від цієї партії (за підписом відповідного кандидата) із зобов`язанням у разі обрання депутатом припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з мандатом народного депутата України, та згоду на оприлюднення біографічних відомостей у зв`язку з участю у виборах, а також із зобов`язанням у разі обрання депутатом протягом місяця після офіційного оприлюднення результатів виборів передати в управління іншій особі належні їй підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом (або зазначенням, що таких немає);

4) автобіографії кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості;

5) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кандидата у депутати відповідно до статті 57 цього Закону;

6) документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 цього Закону;

7) 4 фотографії кандидата розміром 4х6 сантиметрів на паперових носіях та в електронному вигляді;

8) ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата.

Так, у спірній постанові Центральна виборча комісія зазначила, що за інформацією щодо перетинання державного кордону України, наданою Державною прикордонною службою України, ОСОБА_2 не перебуває на території України з 03 липня 2016 року, а протягом періоду з 21 липня 2015 року до 21 липня 2016 року тривалість перебування ОСОБА_2 за межами України в сумі становила більше 180 днів. Додані ж до заяви документи не дають підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_2 в Україні протягом останніх п`яти років, а отже ОСОБА_2 не дотримано вимоги Конституції України та Закону щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону депутатом може бути обраний громадянин України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Проживання в Україні за даним Законом означає, зокрема проживання на території в межах державного кордону України.

Разом з тим, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 1 ст. 33 Конституції України).

Таким чином, положення ч. 2 ст. 76 Конституції України та ч.2 ст. 9 Закону України не передбачають необхідності фізичного перебування особи на території України всі 365 (366) днів на рік протягом п`яти останніх перед днем виборів років.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про громадянство України» визначає безперервне проживання на території України як проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів, та встановлює, що не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Пунктом 14.1.213 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено умови визначення місця постійного проживання фізичної особи, а саме передбачено, що у разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні.

У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Зазначені акти передбачають, що проживання на території України більшість днів відповідного річного періоду вважається проживанням особи в Україні. Тобто, фактичною умовою для розгляду особи такою, що проживає в Україні, є необхідність знаходження такої особи на території України більше 183 днів протягом кожного річного періоду.

Системний аналіз законодавства в контексті вимог ч. 2 ст. 76 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про вибори народних депутатів України» свідчить, що для визнання факту проживання в Україні протягом останніх п`яти років, громадянин має перебувати на її території абсолютну більшість (більше 183) днів кожного із цих п`яти річних періодів, які йдуть підряд та безпосередньо передують дню виборів.

Аналогічна правова позиція викладення в ухвалі Конституційного Суду України по справі № 2-2/2002 від 14 березня 2002 року, в якій досліджувалося питання необхідності тлумачення Конституційним Судом України статті 127 Конституції в частині визначення поняття «проживання громадянина в Україні не менш як десять років».

При цьому, колегія суддів у відповідності до ст.6 КАС Україні враховує судову практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Мельниченко проти України».

Так, у п.61 вказаного рішення Європейський Суд з урахуванням відповідного національного законодавства та практики встановив, що вимога проживання в Україні не була абсолютною і що національна влада, надаючи дозвіл або відмовляючи у реєстрації певному кандидату, була зобов`язана враховувати його конкретну ситуацію. Суд вважає, що ні відповідне законодавство, ні практика не містять прямої вимоги "постійного" або "тривалого" проживання на території України. Крім того, законодавство не містить різниці між поняттями "законного" та "постійного" проживання.

Статтею 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» передбачено перелік загальних повноважень Комісії, серед яких: забезпечення дотримання передбачених Конституцією та законами України принципів і засад виборчого процесу, здійснення контролю за додержанням вимог законодавства України про вибори.

Таким чином, ЦВК має право здійснити перевірку щодо осіб, які балотуються кандидатами у народні депутати України, на відповідність вимогам ст. 76 Конституції України та ст.9 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Так, керуючись ст. 2, ч.2 ст. 3, ст.17, п. 1 ч.3 ст. 29 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», відповідач звернувся до Державної прикордонної служби України з проханням надати інформацію щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років осіб, висунутих кандидатами у народні депутати України, зокрема ОСОБА_2 .

За інформацією щодо перетинання державного кордону України, наданою Державною прикордонною службою України, ОСОБА_2 не перебуває на території України з 03 липня 2016 року, а протягом періоду з 21 липня 2015 року до 21 липня 2016 року тривалість перебування вказаної особи за межами України в сумі становила більше 180 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має реєстрацію постійного місця проживання в Україні, з 1991 року є громадянином України.

З 27 листопада 2014 року та по даний час ОСОБА_2 є діючим народним депутатом України VІІІ скликання.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви від 11.06.2019 року про реєстрацію кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_2 . Соціалістичною партією України було долучено: рішення вищого керівного органу політичної партії про висування кандидата у народні депутати України, заяву особи про згоду балотуватися кандидатом у народні депутати України від Соціалістичної партії України, автобіографію кандидата у народні депутати України, заяву про наявність ( відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати України, документ про внесення грошової застави, фотографії 4х6 см (4 фотокартки), ксерокопії паспорта громадянина України, передвиборну програму кандидата у народні депутату України.

Дослідивши зміст автобіографії кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, колегія суддів встановила, що у в абзаці 1 ОСОБА_2 зазначено: «Тимчасове перебування за межами України пов`язане з міжнародними спортивними змаганнями з кінного спорту в статусі вершника, під час яких я представляв Україну на міжнародному рівні, як член Всеукраїнської федерації кінного спорту України, що підтверджується листом Федерації кінного спорту України №70 від 04.06.2019 року.

Під час розгляду справи колегія суддів встановила, що разом з заявою та пакетом документів, Соціалістичною партією України до Центральної виборчої комісії будо надано лист Федерації кінного спорту України №70 від 04.06.2019 року.

У вказаному листі Громадська організація «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» підтвердила факт того, що ОСОБА_2 є членом Федерації кінного спорту з 2002 року по сьогоднішній день та у період з 2016 року по даний час успішно представляє Україну, у якості вершника, на багатьох престижних змаганнях закордоном.

Колегія суддів зазначає, що вказані документи підтверджують поважність причин виїзду ОСОБА_2 за межі України у період з 2016 року по даний час.

Також, у судовому засіданні суд звернув увагу на те, що у абз.2 автобіографії позивачем зазначено, що тимчасове перебування за межами території України пов`язано з тим, що через свої політичні погляди та підтримку опозиційних партій в Україні став жертвою політичного переслідування влади П.Порошенка та що має статус заявника в процесі міжнародного захисту, про що офіційним органом уряду Іспанії виданий відповідний документ.

Так, у матеріалах справи наявні копія довідки № Y5254565-Е, копія заявки на отримання міжнародного захисту, виданої МВС Іспанії та копія посвідчення НОМЕР_3 , видане офіційним органом уряду Іспанії, за яким ОСОБА_2 має статус заявника в процесі його міжнародного захисту.

У судовому засіданні представником позивача було надано оригінал посвідчення НОМЕР_3 , виданого офіційним органом уряду Іспанії та переклад до нього, засвідчений належним чином.

При дослідженні вказаного документу було встановлено, що строк його дії закінчився 17.05.2019 року.

Суд визнає вказаний доказ належним, оскільки він підтверджує факт звернення позивача з заявою про міжнародний захист до уряду Іспанії, не зважаючи на те, що строк дії його закінчено. Згідно відповіді на запит позивача до Головного управління з питань надання притулку в Іспанії запит щодо прохання позивача про міжнародний захист є ухваленим та буде виконуватись за звичною процедурою.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень представників відповідача про те, що строк дії посвідчення закінчено, а тому цей доказ не є належним.

Також колегія суддів не приймає до уваги твердження представників відповідача про те, що вказаний доказ не був наданий до Центральної виборчої комісії, а тому не може бути прийнятий судом, оскільки представником позивача доведено у судовому засіданні поважність причин не надання оригіналу вказаного доказу пов`язаних з тим, що вказаний оригінал знаходився у позивача , який на даний час перебуває на території Іспанії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно інформації Державної прикордонної служби України, тривалість перебування ОСОБА_2 за межами України в період 21 липня 2015 року до 21 липня 2016 року становила більше 180 днів.

Разом з адміністративним позовом представником позивача було додано до матеріалів справи документи, які підтверджують відрядження позивача в період з липня 2015 року по грудень 2015 року до м.Барселони (Іспанія), в якості тренера, з метою підготовки до Чемпіонату Європи 2015 та отримання командної кваліфікації на Олімпійські Ігри-2016, а саме: довідка Генерального секретаря ВФКСУ ОСОБА_6 від 14.06.2019 року вих.№75, Протокол №3 засідання Правління ГО «ВФКСУ» від 12 червня 2015 року; Рішення Правління ГО «ВФКСУ» від 12 червня 2015 року.

Вказані документи, на думку колегії суддів, підтверджують поважність причин виїзду ОСОБА_2 за межі України у період з липня 2015 року по грудень 2015 року.

В судовому засіданні представники відповідача наполягали на тому, що вказані документи до Центральної виборчої комісії не надавались, а тому не можуть бути прийняті судом в якості, належних доказів.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи наявна заява Соціалістичної партії України від 15.06.2019 року, яка була подана та зареєстрована Центральною виборчою комісією 15.06.2019 року.

У вказаній заяві Соціалістична партія України просила при розгляді раніше поданих документів на реєстрацію кандидатом у народні депутати України висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному окрузі №93 ОСОБА_2 врахувати наступні документи, а саме: Протокол №3 засідання Правління ГО «ВФКСУ» від 12 червня 2015 року; рішення Правління ГО «ВФКСУ» від 12 червня 2015 року.

Разом з тим, вказані документи Центральною виборчою комісією при прийнятті спірного рішення не було прийнято до уваги та не було враховано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Соціалістичною партією України були вчасно здійснені дії щодо надання додаткового підтвердження поважності причин виїзду ОСОБА_2 за межі України у період з липня 2015 року по грудень 2015 року, однак відповідачем не було здійснено відповідних дій щодо розгляду поданих документів та протиправно прийнято оскаржуване рішення без врахування останніх.

На думку колегії суддів в даному випадку дії відповідача щодо відмови у реєстрації з підстав не дотримання позивачем вимоги Конституції України щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року були несумісними з принципом рівності перед законом, правової певності та верховенства права, а також суперечили ст. 24 Конституції України, яка забороняє дискримінацію на підставі місця проживання.

Враховуючи викладене у сукупності колегія суддів вважає, що у Центральної виборчої комісії були відсутні підстави для відмови в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року з підстав не дотримання позивачем вимоги Конституції України щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Щодо посилання відповідача у спірній постанові на те, що позивачем не було надано передбаченого пунктом 6 частини першої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 вказаного Закону, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України» партія, яка висунула кандидата в депутати в одномандатному окрузі, кандидат у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації вносить на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошову заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

На виконання вимог закону до заяви Соціалістичної партії України про реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 було додано платіжне доручення № 54 від 11.09.2019 року про переказ цією партією у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошових коштів у розмірі 41730 грн., що відповідає розміру передбаченому Законом України «Про вибори народних депутатів України».

Виявивши технічну помилку у вказаному платіжному дорученні, а саме зазначення у графі призначення платежу « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_2 », цього ж дня Соціалістична партія України звернулася до Центральної виборчої комісії з листом, в якому просила «вважати вірними призначення платежу «грошова застава кандидата у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №93, висунутого Соціалістичною партією України - ОСОБА_2 ».

Проте, як свідчать матеріла справи, відповідач вказаний лист до уваги не взяв та зазначив, що документ про внесення грошової застави до Комісії не подано.

Згідно ч.3 ст. 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України» помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати.

Оскільки, Соціалістична партія України вчасно виявила технічну помилку та звернулася до Центральної виборчої комісії з відповідним листом, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в реєстрації позивача кандидатом у депутати з підстав передбачених п.6 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 15 червня 2019 року №1027, якою відмовлено в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, та зобов`язати Центральну виборчу комісію зареєструвати останнього кандидатом у народні депутати України, враховуючи імперативність норми частини 7 статті 113 Закону України «Про вибори народних депутатів України», з огляду на положення частини 1 статті 278 КАС України та у зв`язку з тим, що скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача розглянути подані позивачем документи не призведе до повного захисту прав позивача.

Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 250, 268, 269, 271, 277, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Іщенка Олега Борисовича -представника ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про скасування постанови, зобов`язання зареєструвати кандидата в народні депутати України - задовольнити.

Постанову Центральної виборчої комісії від 15 червня 2019 року №1027 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» скасувати.

Зобов`язати Центральну виборчу комісію зареєструвати кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Соціалістичною партією України в одномандатному виборчому окрузі №93 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної виборчої комісії () витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку частини 1 статті 272 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк через Шостий апеляційний адміністративний суд в порядку, встановленому частиною 2 статті 278 КАС України та підпунктом 15.5 пункту 15 Перехідних положень КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Н.М.Літвіна

Головуючий суддя Чаку Євген Васильович

Судді: Літвіна Наталія Миколаївна

Файдюк Віталій Васильович