Справа № Н/806/475/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами

18 червня 2019 року м. Житомир справа № Н/806/475/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

22.04.2019 позивач звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі №806/475/17.

В обґрунтування заяви зазначив, що постановою суду від 31.10.2017 у справі №806/475/17 у задоволенні його позову про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді начальника Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації відмовлено. Вважає, що є підстави для перегляду рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину посилається на листування між Держпраці України та Мінсоцполітики України, з якого вбачається, що подана ним 08.12.2016 заява до Держпраці України про призначення на посаду першого заступника начальника Управління Держпраці у Житомирській області, 09.12.2016 надіслана до Мінсоцполітики на погодження кандидатури для подальшого призначення за переведенням з Житомирської ОДА. Подана ним 14.12.2016 до ЖОДА заява про звільнення з подальшим переведенням до Управління Держпраці у Житомирській області надіслана до Мінприроди на погодження. Проте, 27.01.2017 ЖОДА звільнила його за угодою сторін, чим спричинила зняття з розгляду питання погодження та унеможливила завершення процедури переведення.

Вказує, що наявне листування свідчить про наміри як його, так і ЖОДА після подання заяви про звільнення за угодою сторін змінилися, і обидві сторони розпочали процес звільнення за переведенням до Управління Держпраці у Житомирській області.

Ухвалою від 26.04.2019 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі та призначено судове засідання на 16.05.2019.

06.05.2019 позивач подав клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, у якому просив здійснити огляд веб-сторінки. На вказаній веб-сторінці голова Житомирської ОДА розповідає та підтверджує, що після подання заяви про звільнення за угодою сторін між ними існувала нова домовленість про звільнення за переведенням.

13.05.2019 представником ЖОДА подано заперечення на заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що в судовому рішенні чітко було встановлено відсутність згоди органів Держпраці на прийняття на роботу, що є вирішальною умовою для звільнення за переведенням. Листування Держпраці та Мінсоцполітики не спростовує факт відсутності такої згоди. Обставини викладені у заяві не є нововиявленими. Факти викладені у ній судом досліджені та їх надано правову оцінку, перекручування даних фактів та спроба подати їх з іншого ракурсу не робить їх нововиявленими.

Ухвалою від 16.05.2019 провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 відвід визнано необґрунтованим та відмовлено у його задоволенні.

Ухвалою від 29.05.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 29.05.2019 провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду 06.06.2019 заявлений позивачем відвід визнано необґрунтованим та відмовлено у його задоволенні.

Ухвалою від 18.06.2019 провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 18.06.2019 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, повідомлені про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив змінити формулювання його звільнення, вказавши формулювання звільнення - 31.12.2016 за власним бажанням відповідно до ст.38 Кодексу законів про працю України.

19.06.2017 позивачем подано заяву про уточнення (зміну) позовних вимог, у якій він просив визнати незаконним його звільнення з посади начальника Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, поновити на вказаній посаді з 27.01.2017 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою суду від 31.10.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд зазначив, що на користь висновку про наміри звільнитися та небажання виконувати посадові обов`язки свідчить той факт, що позивач з часу написання заяви про звільнення за угодою сторін, тобто з 23.11.2016 жодного дня не приступав до виконання посадових обов`язків. Оскільки позивач з 23.11.2016 постійно перебував на лікарняних та у щорічних відпустках, за відсутності погодження на звільнення, відповідач не мав фактичної можливості звільнити згідно поданої заяви, тому отримавши від Міністерства екології та природних ресурсів погодження, ОСОБА_1 правомірно було звільнено в останній день відпустки. Наказ про звільнення в порядку переведення за його згодою на іншу роботу видається на підставі відповідного звернення нового роботодавця з проханням звільнити працівника в порядку переведення. Разом з тим, відповідного листа з Управління Держпраці в Житомирській області з проханням звільнити ОСОБА_1 за переведенням, надано не було. Посилання позивача на те, що ним було відкликано свою заяву від 23.11.2016 шляхом подання ним 14.12.2016 нової заяви про звільнення за переведенням, суд оцінив критично, оскільки взаємної згоди між працівником і роботодавцем щодо анулювання попередньої згоди про звільнення позивача за угодою сторін досягнуто не було.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.03.2019 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 залишено без змін.

Згідно частин 1,2,4 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1)істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі №303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019 у справі №2040/7218/18.

Згідно ч.6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як на підставу для перегляду постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 за нововиявленими обставинами позивач посилається на листування між Держпраці України та Мінсоцполітики України, про яке він дізнався у квітні 2019 року та з якого слідує, що його заяву про прийняття на роботу до Управління Держпраці у Житомирській області було направлено до Мінсоцполітики на погодження. Вказані обставини на його думку підтверджують недосліджені судом раніше підстави зміни волевиявлення його та ЖОДА з відносин звільнення за згодою сторін на відносини звільнення за переведенням.

Так, у матеріалах заяви міститься копія листа Держпраці від 09.12.2016 №12229/1/11-ДП-16, який адресований Міністру соціальної політики України про погодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду першого заступника начальника Управління Держпраці у Житомирській області. (а.с.158)

Разом з тим, такий лист позивачу направлено 12.04.2019 Мінсоцполітики на звернення ОСОБА_1 від 06.04.2019. Позивачем, факт звернення у квітні 2019 до Мінсоцполітики для отримання листів з Держпраці у судовому засіданні не заперечувався.

Тобто, позивач лише після набрання судовим рішенням у встановленому законом порядку законної сили, направив запит для отримання такої інформації.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач не зміг пояснити та не надав доказів на підтвердження того, які об"єктивні перешкоди заважали йому своєчасно, тобто в ході розгляду справи, дізнатися про наявність такого листування та надати його до суду. Вказане свідчить про те, що позивач за бажання міг би дізнатися про існування такої обставини завчасно, проте з невідомих причин цього не зробив, суду доказів протилежного не надав, що вказує на не набуття цією обставиною ознак нововиявленої.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві позивач посилається на те, що подана ним 14.12.2016 до ЖОДА заява про звільнення з посади начальника Управління екології та природних ресурсів ЖОДА за переведенням в Управління Держпраці у Житомирській області надіслана на погодження до Мінприроди, що свідчить про те, що розпочався процес звільнення за переведенням та наміри сторін змінилися.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що сторонами у спірних правовідносинах щодо звільнення позивача, були ОСОБА_1 та Житомирська обласна державна адміністрація, а не Держпраці.

Наявність листування між Держпраці та Мінсоцполітики жодним чином не спростовує факту відсутності погодження Управління Держпраці у Житомирській області з проханням звільнити ОСОБА_1 за переведенням, що було необхідною умовою для такого звільнення, а також не підтверджує доводи позивача про зміну волевиявлення сторін та наміри ЖОДА звільнити позивача на таких умовах.

Крім того, вказаним обставинам та їх доказам стосовно поданої позивачем 14.12.2016 заяви про звільнення за переведенням судом було надано відповідну правову оцінку в ході розгляду справи по суті, що в подальшому було підтверджено судами апеляційної та касаційної інстанції.

Так, не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Такий же висновок щодо обставин, які відносяться до нововиявлених у розумінні КАС України, викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №809/824/17.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що визначені позивачем у своїй заяві обставини не можуть вважатись нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України, оскільки жодним чином не спростовують висновку суду, викладеного в постанові від 31.10.2017, про правомірність звільнення позивача з посади начальника Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації за угодою сторін, та відсутність необхідної умови для звільнення за переведенням - згоди іншого органу, який не був стороною у спірних правовідносинах.

Крім того, суд слід зазначити, що як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27- 28, та рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v.Moldova № 2) , заява № 19960/04, п . 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в п. 40 справи "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення".

Відповідно до ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Заявником не наведено конкретних обставин (юридичних фактів), що могли вплинути на прийняте судом рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, тому обставини викладені у заяві не є нововивленими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі 806/475/17 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали складено: 24 червня 2019 року