Справа № 520/1775/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. Справа № 520/1775/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року (суддя Біленський О.О.; м. Харків) по справі № 520/1775/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач-1, ГУПФУ в Харківській області) та Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - відповідач-2; Ізюмське ОУПФУ), в якому просив суд:

- скасувати Рішення про результати розгляду заяви № 332/13-18 від 19 грудня 2018 року комісії при ГУПФУ в Харківській області, а також Рішення Ізюмського ОУПФУ Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року, якими ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком 2, у зв`язку із не зарахуванням стажу роботи у період з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року по професії металізатор за Списком №2, оскільки не надані документи про ліквідацію підприємства без визнання правонаступника;

- зобов`язати Ізюмське ОУПФУ Харківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право отримати на пільгових умовах пенсію за віком, стаж роботи ОСОБА_1 на ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" у періоди: з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року по професії металізатор, та призначити і виплачувати ОСОБА_1 на пільгових умовах пенсію за віком після досягнення ОСОБА_1 55 років, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначив, що він працював на Ізюмському тепловозоремонтному заводі, який в подальшому було реорганізовано у ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" і яке згідно постанови Господарського суду Харківської області від 03.12.2014 року по справі № Б-39/02-09 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що триває по цей час. Цією ж постановою зобов`язано ліквідатора відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передати в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню. 02 березня 2015 року позивач був звільнений з ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" у зв`язку з ліквідацією підприємства. Вказує, що на звернення до арбітражного керуючого, ліквідатора ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" про отримання необхідних документів для подання ПФУ для призначення пільгової пенсії за списком № 2, позивач отримав відповідь про те, що всі документі по особовому складу підприємства за останні 75 років у серпні-вересні 2016 року передані на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, а тому ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" не має можливості надати необхідні довідки. У зв`язку з цим довідки, необхідні для оформлення пільгової пенсії були отримані позивачем в Архівному відділі виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області. Але відповідачі відмовили ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії по Списку № 2 оскільки ним не надано документи про ліквідацію підприємства без визнання правонаступника.

Позивач зазначає, що записами, наявними в його трудовій книжці, інформацією, викладеною в архівних довідках, підтверджується факт роботи позивача у ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод", а тому вважає рішення відповідачів про відмову у підтвердженні стажу його роботи та відмову у призначенні пенсії неправомірними і такими, що підлягають скасуванню.

Заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги, ГУПФУ в Харківській області подано відзив апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 листопада 2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2.

Рішенням про результати розгляду заяви №332/13-18 від 19 грудня 2018 року комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено у підтвердженні стажу роботи у період з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року по професії металізатор за списком №2 з посиланням на відсутність підстав для такого підтвердження, оскільки не встановлено факту ліквідації ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод".

Рішенням Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №2 від 14.01.2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з посиланням на рішення Комісії №332/13-18 від 19 грудня 2018 року про відмову в підтвердженні позивачеві пільгового трудового стажу.

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до Порядку № 18-1 Комісія підтверджує пільговий стаж роботи виключно в тому випадку, якщо підприємство, на якому працювала особа, є ліквідованим. Оскільки станом на дату звернення позивача із заявою за призначенням пенсії ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" не ліквідовано, підприємство перебуває в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство, суд першої інстанції дійшов висновку, що у Комісії при ГУПФУ в Харківській області відсутні юридичні підстави для прийняття рішення про підтвердження пільгового стажу позивача за період роботи на Ізюмському тепловозоремонтному заводі з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про скасування Рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано до органу пенсійного фонду уточнюючих довідок, які є підставою для врахування періоду роботи на Ізюмському тепловозоремонтному заводі з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року до пільгового стажу при призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що правовою основою діяльності Комісії при ГУПФУ в Харківській області є саме Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року (далі - Порядок № 18-1).

Так, відповідно до п.п.3, 4, 5 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Комісії діють у відповідності до цього Порядку. Склад Комісій затверджується начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головою Комісії є начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Разом з тим, відповідно до п.1 Порядку № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, Комісія підтверджує пільговий стаж роботи виключно в тому випадку, якщо підприємство, на якому працювала особа, є ліквідованим.

У відповідності до пп.пп.1, 2 п.11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи, зокрема, як : заяву про підтвердження стажу роботи, а також документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр).

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Харківської області по справі Б-39/02-09 від 03.12.2014 ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" () визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2015 ліквідатором ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" призначено Саутенка С.О. та зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 23.11.2018 (дату звернення позивача за призначенням пенсії) ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" не ліквідовано, підприємство перебуває в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Комісії при ГУПФУ в Харківській області відсутні юридичні підстави для прийняття рішення про підтвердження пільгового стажу позивача за період роботи на Ізюмському тепловозоремонтному заводі з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що Комісією при ГУПФУ в Харківській області обґрунтовано прийнято рішення про відмову позивачеві у підтвердженні пільгового стажу, оскільки таке підтвердження виходить за межі повноважень Комісії. В даному випадку питання про врахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу повинно було вирішуватися Ізюмським об`єднаним УПФУ при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 або відмову в призначенні, а не Комісією при ГУПФУ в Харківській області.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про скасування рішення Комісії при ГУПФУ в Харківській області № 332/13-18 від 19 грудня 2018 року не підлягають задоволенню.

Відносно позовної вимоги про скасування Рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року, зобов`язання Ізюмського ОУПФУ Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи на Ізюмському тепловозоремонтному заводі з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року та призначити і виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту оскарженого рішення встановлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відмовою комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області №332/13-18 від 19 грудня 2018 року у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах за списком №2 з 23.02.1987 року по 02.03.2015 року.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Виходячи із аналізу вказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2 протягом повного робочого дня, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Матеріали справи свідчать, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем було надано наступні документи:

- трудову книжку від 05.03.1985 р. НОМЕР_1 ; копію диплому про навчання НОМЕР_3 від 01.03.1985 р.; копію військового квитка НОМЕР_2 від 11.11.1981; довідки №№ 01-54/1159, 01-54/1162 про підтвердження наявного трудового стажу, видані Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про перейменування підприємства № 01-54/1161 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про кількість відпрацьованого часу № 01-54/1163 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про кількість відпрацьованого часу № 01-54/1164 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про кількість відпрацьованого часу № 01-54/1165 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про кількість відпрацьованого часу № 01-54/1166 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; довідку про кількість відпрацьованого часу № 01-54/1167 від 08.11.2018, видану Архівним відділом Ізюмської міської ради; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.10.2018 № 240014009 про перебування юридичної особи у процесі припинення; копії наказів від 21.06.1994 № 75, від 25.02.1999 № 111, від 31.12.2004 № 695; від 31.12.2009 № 180 про атестацію робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення; довідка про заробітну плату від 08.11.2018 № 01-54/1160.

Подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії здійснюється згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1.

Відповідно до абзацу третього п.1.7 цього Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Також розділом 4 вказаного Порядку передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином, зазначеними вище положеннями Порядку встановлено обов`язок пенсійного органу перевіряти правильність оформлення заяви про призначення (переведення чи перерахунок) пенсії та наявності копій відповідних документів. А у разі відсутності необхідних документів, пенсійний орган повинен повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково.

Однак, всупереч вимогам Порядку № 22-1 відповідач при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 не надав оцінки тим документам, які були надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії, а обмежився лише посиланням на рішення Комісії при ГУПФУ в Харківській області від 19.12.2018, яке, як зазначалось вище, було прийнято з підстав відсутності у Комісії повноважень підтверджувати пільговий стаж позивача у спірних відносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було виконано свого обов`язку щодо вчинення всіх дій з перевірки документів для визначення наявності чи відсутності права позивача на пенсію.

Так, на думку колегії суддів, відповідач не має правових підстав для відмови в призначенні пенсії без витребування, дослідження, та перевірки всіх документів, передбачених законодавством для визначення права особи на пенсію.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Ізюмського ОУПФУ Харківської області від 14.01.2019 № 2 про відмову в призначенні пенсії винесено відповідачем передчасно, необґрунтовано, без дослідження відповідних документів, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає необґрунтованим та помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не було надано до органу пенсійного фонду уточнюючих довідок, які є підставою для врахування вказаного періоду до пільгового стажу при призначенні пенсії, що, на думку суду, стало обґрунтованою підставою для прийняття Ізюмським ОУПФУ Харківської області рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено вище, позивачем до заяви про призначення пенсії, окрім трудової книжки, було надано відповідні довідки з Архівного відділу Ізюмської міської ради про кількість відпрацьованого часу, про заробітну плату та накази про атестацію робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

За твердженням позивача вказані документи були видані Архівним відділом у зв`язку з тим, що арбітражним керуючим, ліквідатором ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" на виконання постанови Господарського суду Харківської по справі № Б-39/02-09 від 03.12.2014, якою зобов`язано ліквідатора передати в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню, всі документи по особовому складу підприємства за останні 75 років у період серпень-вересень 2016 року були передані на зберігання до архівного відділу Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області.

Вказані обставини та документи відповідач, під час прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, не досліджував, як і суд першої інстанції при вирішенні даного спору, а тому висновок про те, що позивачем до заяви не було надано документів, що підтверджують спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за віком, є безпідставним.

Разом з цим колегія суддів зазначає, спірним рішенням від 14.01.2019 № 2 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії саме у зв`язку з відмовою Комісією при ГУПФУ в Харківській області у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах за списком 2 з 23.02.1987 по 02.03.2015 (при цьому, з підстав, не пов`язаних із відсутністю у позивача пільгового стажу, а через відсутність у Комісії повноважень підтверджувати пільговий стаж позивача у спірних відносинах, про що зазначено вище), а не через ненадання позивачем уточнюючої довідки, що підтверджує спеціальний стаж, згідно із Порядком № 637.

Водночас, судом першої інстанції не враховано, що у разі якщо на думку Пенсійного органу певних документів не вистачає, то останній у відповідності до вимог Порядку № 22-1 має обов`язок повідомити заявника про необхідність надати такі документи або витребувати їх самостійно, а не відмовляти в задоволенні заяви по суті без їх дослідження.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Ізюмського ОУПФУ Харківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право отримати на пільгових умовах пенсію за віком, стаж роботи позивача на ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" у період з 23.02.1987 по 02.03.2015, та призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 18.10.2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при реалізації управлінської функції владний суб`єкт не перевірив та не з`ясував дійсної наявності стажу роботи, що надає право на отримання пенсії на пільгових умовах, не надав належної юридичної оцінки документам поданим позивачем на підтвердження стажу. У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача на ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" до пільгового стажу та прийняти рішення у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, з метою повного забезпечення права позивача на пенсійне забезпечення, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши Ізюмське об`єднане УПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2018 про призначення пенсії та додані до неї документи з урахуванням висновків апеляційного суду, викладених у цій постанові, і за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року, з прийняттям в цій частині рішення про часткове задоволення позову.

В іншій частині рішення, доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 по справі № 520/1775/19 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2 від 14 січня 2019 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2018 про призначення пенсії та додані до неї документи з урахуванням висновків апеляційного суду, викладених у цій постанові, і за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року по справі № 520/1775/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова