Справа № 0440/6342/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6342/18

головуючий суддя І інстанції Кальник В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровські області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/6342/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровські області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровські області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області , в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області по виключенню ОСОБА_2 із списків, які подавались на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій для отримання статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій необхідні документи для розгляду питання про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання на розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів ВС України документів щодо надання відповідного статусу ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області направити на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів ВС України документи щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровські області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що померла особа не може отримати статус учасника бойових дій та скористатись наданими їй додатковими пільгами. Зауважено, що позивач з вимогами до відповідача щодо подання на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій необхідних документів для розгляду питання надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 не зверталась.

Позивачем на адресу суду були надані пояснення, в яких остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останньої.

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.04.2007 року укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.04.2007 року, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу із ОСОБА_2 у позивача на утриманні залишились двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.1999 року по 13.05.2015 року, займав посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в Дніпропетровській області.

З 17.03.2015 року по 16.04.2015 року ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в Дніпропетровській області від 17.03.2015 року №113 о/с дск, перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.05.2015 року, Серія НОМЕР_2 .

22.06.2018 року позивач звернулась до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з заявою про надання інформації та документів стосовно наступних питань:

- коли на розгляд комісії подавались документи, які є підставою для надання ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій;

- коли на розгляд комісії подавались документи, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, які перебували у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей разом з ОСОБА_2 у період з 17.03.2015 року по 16.04.2015 року.

Листом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 19.07.2018 року за вих. №18/17-Т-55 позивача було повідомлено, що 19.05.2015 року наказом № 200 о/с майора міліції ОСОБА_2 було виключено із списків особового складу за смертю з 13 травня 2015 року та 16 травня 2015 року, у зв`язку з чим, документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України не подавались.

Відносно осіб, які перебували разом з ОСОБА_2 у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, на розгляд комісії були надіслані документи, визначені Порядком.

Не погодившись з доводами відповідача стосовно обґрунтованості ненадіслання документів для надання ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій, позивач звернулась до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приписами чинного законодавства не передбачено виключення з обов`язку відповідача щодо подання на розгляд відповідної комісії документів для надання особам статусу учасника бойових дій у випадку їх смерті.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (далі - Порядок №413).

Згідно п. 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції. Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія). Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Приписами п. 6 Порядку № 413 визначено, що особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що право на отримання статусу учасника бойових дій мають, зокрема, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

При цьому, виходячи з правової природи статусу учасника бойових дій, мети та підстав його надання, останній має індивідуальний характер, пов`язаний безпосередньо з особою, яка наділена правом на його отримання, спрямований на захист прав такої особи та надання додаткових пільг.

З огляду на викладене, статус учасника бойових дій може бути наданий особі, яка наділена правоздатністю, тобто здатністю мати права та обов`язки, яка в свою чергу виникає з моменту народження та припиняється моментом смерті. Присвоєння статусу учасника бойових дій посмертно приписами чинного законодавства не передбачено.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть (а.с. 19).

Відтак, обов`язок по надсиланню до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореної при Міністерстві Внутрішніх Справ України і, на що не звернув увагу суд першої інстанції задовольняючи позов, у відповідача після 14.05.2015 року був відсутній.

При цьому, посилання позивача на те, що норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачають пільги членам сім`ї учасників бойових дій, які пов`язані з встановленням такого статусу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки виходячи з приписів ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та положень Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року № 740, відповідні пільги поширюються на сім`ї працівників, які залучались та брали безпосередню участь в антитерористичній операції і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, що в даному випадку встановлено не було.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_2 не виключався зі списків осіб, яким надається статус учасника бойових дій, як вказує позивач, оскільки не включався до останніх, а був виключений зі списків особового складу у зв`язку зі смертю, що не є тотожнім (а.с. 49).

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача відносно неподання на розгляд комісії матеріалів про визнання учасниками бойових дій та зобов`язання вчинити такі дії, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровські області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/6342/18 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко