Справа № 128/1262/19
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1262/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ганкіної А.А.

при секретарі Жигарової Д.О.

розглянувши відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області, лейтенанта поліції Колодія Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 659705 від 29.04.2019 року, -

Установив:

Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 квітня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції - Колодієм Романом Володимировичем складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №659705, мотивуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1 , керуючи трактором John Deere, державний номерний знак НОМЕР_1 на а/д М І2 350 НОМЕР_2 , у якого перевищували встановлені габарити без дозволу та погодження з органами Національної поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, а дії відповідача в особі Колодія Р.В. грубим порушенням нормативно правових актів та вимог чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які призвели до порушення його конституційних прав та свобод, та моральних збитків, пов`язаних з втратою часу та нервуванням з наступних підстав.

Так, як вказує позивач в своїй заяві, дійсно він 29 квітня 2019 року керував трактором марки John Deere FW 8310, державний номерний знак якого НОМЕР_1 , проїжджаючи в м. Вінниця і рухався до с. Дорожне, Вінницького району, Вінницької області на стоянку. Того ж дня, як вказує позивач в своїй заяві, близько 11 години на об`їзній дорозі м. Вінниці в напрямку до с. Дорожне, Вінницького району Вінницької області його транспортний засіб наздогнав автомобіль патрульної поліції і зупинив. На його прохання пояснити причину зупинки Відповідач коротко пояснив: «негабарит», та відразу ж попросив його пред`явити водійське посвідчення. При цьому, він, позивач по справі неодноразово Відповідачу пояснював, що габарити транспортного засобу, а саме трактора колісного марки JOHN DEERE FW 8310 ніяким чином не перевищують встановлені габарити згідно з його технічними характеристиками. Проте Відповідач, не виконавши зокрема норми ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» , не повідомив йому конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом, як цього вимагає ЗУ «Про національну поліцію», без будь-яких замірів повідомив, що вважає даний транспортний засіб великогабаритним, при цьому жодних доказів, що підтверджують факт скоєння ним, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення Відповідачем не надано та не зафіксовано. Натомість, не зважаючи на його заперечення на його усні пояснення не реагував та притягнув його, позивача по справі до адміністративної відповідальності за неіснуючою нормою КУпАП, а саме за ст. 132 КУпАП. Тобто, об`єктивного, всебічного та повного розгляду справи, що базується на основі, зокрема, показаннях технічних приладів та технічних засобів Відповідачем не здійснено. Крім того, після винесення постанови Відповідач дозволив та не перешкоджав йому, ОСОБА_1 рухатися далі за маршрутом.

Таким чином, на думку позивача, постанова інспектора поліції є необґрунтованою, такою що винесена без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Позивач зазначає в своєму позові, що при зупинці транспортного засобу Відповідач був зобов`язаний повідомити його про причину зупинки, посилаючись на конкретні обставини, визначені у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», але даної норми Відповідачем не виконано. Окрім того, Відповідач повідомив, що він, ОСОБА_1 нібито порушив п. 22.5. ПДР України, який зазначає «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів /1,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Проте, Відповідач на місці зупинки транспортного засобу без будь-яких замірів повідомив, що вважає його транспортний засіб великогабаритним, при цьому жодних доказів, що підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення Відповідачем не надано, таким чином, для визначення порушення ним, позивачем по справі вимог п. 22.5 ПДР України, відповідач повинен був перш за все встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Крім того, Відповідачем не надано доказів того, що габаритно-ваговий контроль даного транспортного засобу було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, а також з наявним вимірювальним і зважувальним обладнанням, оскільки , габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Крім того, позивач звернув увагу суду на те, що Відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за неіснуючою нормою КУпАП, а саме за ст. 132 КУпАП.

Так, статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Також, позивач наголосив в своїй заяві, що Відповідач на місці зупинки його транспортного засобу, без будь-яких замірів повідомив, що вважає транспортний засіб , яким він керує великогабаритним,

Отже, для притягнення особи за порушення передбачене ст. 132-1 КУпАП перш за все необхідно встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Таким чином, позивач вважає, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором поліції не було з`ясовано всі обставини, що мають значення щодо даної справи. При цьому, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 659705 від 29.04.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких Відповідачем зроблено висновок про вчинення ним, позивачем по справі адміністративного правопорушення, та притягнення його до адміністративної відповідальності за неіснуючою нормою КУпАП, а саме за ст. 132 КУпАП та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 659705 від 29.04.2019 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення зв`язку з підписом останнього про отримання судової повістки.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Вінницькій області та сам відповідач інспектор роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенант поліції Колодій Р.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення зв`язку з підписом уповноваженої особи про отримання судових повісток письмових заперечень проти позову не подали, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у їх відсутність не представили.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ст.205 КАС України розглянув справу у відсутність сторін по справі на підставі наявних у ній доказів.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, судом встановлено, що 29 квітня 2019 року інспектором № 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенант поліції Колодієм Р.В. складено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 659705. За те, що останній , керуючи трактором марки JOHN DEERE FW 8310, державний номерний знак НОМЕР_3 на а/д М І2 НОМЕР_4 , який перевищував встановлені габарити без дозволу та погодження з органами Національної поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, після притягнення до адміністративної відповідальності поліцейський ОСОБА_2 дозволив водію продовжити маршрут, транспортний засіб тимчасово не затримувався шляхом блокування та не доставлявся на зберігання на спеціальний майданчик; водій продовжив маршрут.

Так, згідно п.22 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 зазначено: За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби це - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки .

Згідно пп.2 п. 2 Порядку № 879, затверджено Постановою КМУ від 27.06.2007 р. «вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології».

Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики, (п.п.6 л.2 Порядку).

Згідно Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів /'ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктом 2.4.1 ПДР України передбачено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та самої постанови на місці зупинки транспортного засобу будь-яких замірів не проводилось, докази, що підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення водієм, інспектором поліції не надано, факт переміщення водія великогабаритного вантажу в розумінні п.п.3 п.2 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 27.06.2007 року № 879, поліцейським у передбачений законодавством спосіб не встановлено, а тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогост.132-1 КУпАП не доведена.

Будь-які інші докази, які б підтверджували наявність у вказаних діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП не були надані учасниками справи, передусім відповідачем; про джерела відповідних доказів суду також не повідомлено.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Поряд із цим, згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які у протилежному випадку вважаються добросовісними.

З огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини, суд вважає, що стороною відповідача не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, в порядку ст.251 КУпАП, які в даному випадку кореспондують до Порядку, затвердженого постановою КМ України від 27.06.2007 року №879, не підтверджені, а наведені у них висновки щодо переміщення позивачем великогабаритного вантажу розцінюються не інакше, як припущення, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд визнає, що відповідачем при винесенні оскаржуваних постанов не дотримано вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, що потягло за собою необґрунтоване притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а провадження, - закриттю.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Іншого в судовому засіданні не здобуто.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 268, 276, 277-2, 278, 280, 283, 288 КпАП України, ст.ст.205, 268-272,286 КАС України, суд,-

Вирішив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Колодієм Р.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 659705 від 29.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 ( п`ятсот десять) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Ганкіна