Справа № 354/321/19
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №354/321/19
Провадження по справі № 2-а/354/28/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Польської М.В.

секретаря: Калинчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яремче адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП Пилип`юка Б.М., третя особа Яремчанське ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №277931 від 09.04.2019 року та закриття справи, -

встановив:

Позивач звернувся в квітні 2019р. до Яремчанського міського суду з позовом до інспектора Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП Пилип`юка Б.М., третя особа Яремчанське ВП Надвірянського ГУНП в Івано-Франківській області про поновлення строку на оскарження, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №277931 від 09.04.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив в позові, що при складанні оскаржуваної постанови не було роз`яснення прав і обов`язків водію, у клопотанні про відкладення розгляду для користування правовою допомогою було відмовлено, не надано доказу вчинення позивачем даного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та не зазначено про такий у постанові, справа не могла бути розглянута на місці вчинення правопорушення. Разом з тим, позивач зазначив, що він дійсно керував автомобілем з виключеним ближнім світлом фар, і після повідомлення відповідачем про порушення, негайно усунув таке правопорушення на місці шляхом увімкнення ближнього світла фар (що у світлу пору доби є попереджувальним сигналом), та просив застосувати усне зауваження. Але вимога ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а тому на переконання позивача дана санкція статті застосована невірно, а статті яка б вказувала на відповідальність за порушення п.9.8 ПДР з 01.10 по 01.05 щодо включення ближнього світла фар немає, а тому слід застосовувати ст.125 КУпАП, яка передбачає попередження. Оскаржувану постанову отримав поштою 12.04.2019р.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві, розгляд справи провести без участі позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, прчини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ДПО18 №277931 від 09.04.2019 року в справі про адміністративне правопорушення (а.с.10), позивач визнаний винним в тому, що 09.04.2019р. приблизно о 11.40 год. керував ТЗ ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 в смт.Ворохта Яремчанської міської ради без увімкнення ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пункт 9.8 ПДР зазначає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Дана норма є імперативна щодо періоду часу, незважаючи на видимість чи невидимість.

Правопорушення відбулося за межами населеного пункту (а.с.15).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Однак, позивач у позові не заперечував порушення ним даної норми щодо увімкнення ближнього світла фар ( при відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів), та після повідомлення даного правопорушення, він його самостійно усунув. Отже, наявність факту правопорушення п. 9.8 ПДР не оспорюється, і при наданні пояснень відповідачу на час виявлення правопорушення позивач підтвердив факт його вчинення, шляхом усунення, а тому обґрунтування позову що не надано відповідачем докази вчинення правопорушення позивачем при розгляді адміністративної справи є суперечливі та не заслуговують на увагу суду, з врахуванням того, що за ст..251 КУпАП доказом є і саме пояснення правопорушника.

При цьому, обґрунтування позовних вимог тим, що при складанні оскаржуваної постанови не було роз`яснення прав і обов`язків водію, у клопотанні про відкладення розгляду для користування правовою допомогою було відмовлено, а справа не могла бути розглянута на місці вчинення правопорушення, не є позовною вимогою в адміністративній справі, оскільки правомірність чи неправомірність дій відповідача не оскаржується, а позивачем не доведено, що таке клопотання подавалась та у клопотанні було відмовлено (за ст.77 КАС України позивач не звільняється від обов`язку доказування в адміністративній справі). Водночас, і складання на місці правопорушення постанови відповідачем є правомірним, оскільки Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», тобто після рішення КС України від 26.05.2015р., на яке посилається позивач, було внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП (постанова ВС від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

У зв`язку з встановленим правопорушенням, відповідачем на позивача постановою серії ДПО18 №277931 від 09.04.2019 року було накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач доводив перед судом факт вчинення правопорушення, передбаченого саме ст.125 КУпАП, оскільки диспозиція статті 122 ч.2 передбачає порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не безперервного руху ТЗ без ввімкнення ближнього світла, як попереджувального сигналу.

Так, стаття 125 КУпАП передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, у вигляді попередження.

Разом з тим, суд вважає помилковими доводи позивача щодо відсутності підстав для притягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач не довів, що маневр його автомобіля (який складається з початку руху, руху, зміни руху та зупинки) був виключно як рух, при цьому що при зупиненні його ТЗ інспектором Яремчанського ВП ГУНП Пилип`юка П.М. він не здійснював зміни руху. Обгрунтування вимог позову не може бути припущенням.

Нормою ст. 33 КУпАП чітко вказано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому застосування пом`якшуючої обставини усунення правопорушення чи визнання вини, не могло бути застосоване до позивача при виявленні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а застосування ст..125 КУпАП, як зазначено вище вірно не застосовувалась відповідачем при винесенні постанови.

Інспектор патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні оскаржуваної постанови діяв відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, інспектор не є юридичною особою та стороною у справі як відповідач, а Яремчанське ВП ГУНП в Івано-Франківській області позивач не клопотав залучити у справу як співвідповідача, а тільки як третю особу, участі у розгляді справи не забажав брати.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності самого рішення суб`єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається саме на відповідача. Незважаючи на відсутність відзиву відповідача, та встановлення судом факту правопорушення з

вищенаведених підстав, позов до задоволення не підлягає, за недоведеністю іншого.

Як слідує з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право : в т.ч. залишити рішення суб`єкта владних повноважень а позов без змін, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суд встановив правомірність рішення відповідача з підстав наявності факту правопорушеннч, суд приходить до висновку, що адміністративний позов позивачем не обґрунтований та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122 ч. 2, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Поновити позивачу строк звернення до суду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП Пилип`юка П.М., третя особа Яремчанське ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №277931 від 09.04.2019 року та закриття справи відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Яремчанський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду).

Головуючий суддя: М.В.Польська