Справа № 826/2146/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2146/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьміної Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тракало А.В. ,

представника відповідача Скригонюк І.В .,

представника третьої особи Фоменко Ю.С.,

представника третьої особи Бузницька Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року (повний текст складено 09.04.2019, суддя Каракашьян С.К.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Прокуратура Автономної Республіки Крим, Генеральна прокуратура України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Прокуратура Автономної Республіки Крим, Генеральна прокуратура України, у якому просив:

- визнати незаконними дії Національної поліції України, які полягають у включенні до Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та до розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України https://wanted.mvs. gov.uа/ відомостей про громадянина України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області) та їх поширенні;

- зобов`язати Національну поліцію України, виключити із складу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та з розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України - https://wanted.mvs.gov.ua/ відомості про громадянина України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області)».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що поза увагою суду залишились наступні факти, щодо протиправності розшуку гр. ОСОБА_4 : розшук здійснюється у зв`язку з вчиненням злочину, кримінальна відповідальність за який скасована 21.02.2014; гр. ОСОБА_4 відповідно до витягу з СРДР. на даний час не має статусу підозрюваного/обвинуваченого за ч.3 сі .364 КК України; чинне законодавство не дозволяє здійснювати розшук осіб, які не мають статусу підозрюваного/обвинуваченого; матеріали, на підставі яких гр. ОСОБА_4 було оголошено в розшук, та здійснювався його розшук, залишились на тимчасово окупованій території; матеріали кримінального провадження, в рамках якого гр. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.3 ст.364 КК України, залишились на тимчасово окупованій території; Генеральна прокуратура України, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_4 не має можливості визначити підслідність за жодним органом досудового розслідування, та відповідно неможливе проведення досудового розслідування взагалі; в кримінальному проваджені, в рамках якого повідомлено про підозру гр. ОСОБА_4 відсутня сторона обвинувачення - слідчій та прокурор, відповідно відсутні особи. які мають повноваження здійснювати слідчі/процесуальні дії, розглядати клопотання сторони захисту, виконувати ухвали слідчого судді, та прийняти процесуальне рішення, щодо припинення розшуку гр. ОСОБА_4 ; жодним органом досудового розслідування не здійснюється досудове слідство, в рамках кримінального провадження, щодо вчинення гр. ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 364 КК України; не існує правоохоронного органу та посадових осіб, які уповноважені на здійснення розшуку гр. ОСОБА_4

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в інформаційних ресурсах Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та в підрозділі «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту МВС України містяться відомості про розшук гр. ОСОБА_4 .

Вважаючи, що наявність в інформаційних базах Національної поліції України відомостей про здійснення розшуку ОСОБА_4 порушує його законні права та інтереси, останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с 156- 161, т.1), до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно позивача - громадянина України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 6 лютого 1998 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, уродженця м. Жданів, Донецької області) внесено відомості щодо кримінального провадження №0000022 з кваліфікацією злочинів як ч.3 ст.364 та ч.2 ст.205 за Кримінальним кодексом України 2001 року.

При цьому датою реєстрації зазначено 05.12.2012 та 29.03.2013, стан провадження - зупинено.

Як стверджує відповідач - Міністерства внутрішніх справ України, за даними автоматизованих обліків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2., 03 травня 2012 року оголошено у державний розшук підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в АР Крим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, міра запобіжного заходу - ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу (ОРС № 31240002 від 03.05.2012, о від 19.01.2012).

Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, Центральним районним судом м.Сімферополя було винесено 03.05.2012 постанову у справі № 122/3778/2012, у відповідності до якої надано дозвіл на затримання позивача.

У зв`язку з цим, 04.05.2012 інформаційним підрозділом в ГУМВС в АР Крим зазначену інформацію внесено до ІП «Розшук» на підставі даних інформаційно-статистичної картки на розшукуваного.

Отже, оголошення позивача в розшук пов`язано з порушенням кримінального провадження та наявністю запису в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про це.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною другою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 №69 за погодженням з Міністром внутрішніх справ України, Головою Служби безпеки України та Головою Державної податкової служби України (далі по тексту - Положення №69), Реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 розділу І Положення №69, Реєстр утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення:

- єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження;

- оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування;

- аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Підпунктом 1.10 пункту 1 розділу І Положення №69 визначено, що реєстраторами Реєстру є:

- прокурори;

- слідчі - органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).

Підпунктом 2.1 пункту 2 Порядку№69 визначено, що до Реєстру вносяться визначені в цій нормі відомості, в т.ч. про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; зупинення та відновлення досудового розслідування; оголошення розшуку підозрюваного.

Згідно з пунктом 2.4 пункту 2 Порядку №69, після внесення відомостей до Реєстру реєстратором проводиться накладення електронного цифрового підпису. Використання електронного підпису здійснюється відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Підпунктом 1.1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №69 визначено, що формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 розділу ІІ Порядку №69, облік кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до Реєстру відомостей щодо руху кримінальних проваджень про, зокрема, кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження (підпункт "а"); закінчення досудового розслідування (ч. 2 ст. 283 КПК України) (підпункт "е"); зупинення досудового розслідування (ст. 280 КПК України) (підпункт "ж"); продовження строку досудового розслідування (ст. ст. 219, 294 КПК України) (підпункт "з"); відновлення досудового розслідування (підпункт "к").

Підпунктом 3.3.5. підпункту 3.3 пункту 3 розділу ІІ Порядку №69 передбачено, що за всіма прийнятими рішеннями слідчі вносять інформацію до Реєстру про кримінальне провадження згідно з цим Положенням.

Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, облік осіб, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, здійснюється прокурором або слідчим шляхом внесення відомостей до Реєстру після:

- складання повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України);

- вручення (дата та час) повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України).

Наведені норми законодавства свідчать, що Єдиний реєстр досудових розслідувань це електронна база даних, з моменту внесення до якої відповідних відомостей розпочинається досудове розслідування. Реєстраторами Реєстру є прокурори та слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення). Відповідно до цієї бази даних здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Враховуючи наведене, внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація щодо: кримінального провадження за №0000022 з кваліфікацією злочинів як. ч.3 ст.364 та ч.2 ст.205 за Кримінальним кодексом України 2001 року та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі пункту 2 частини першої статті 280 Кримінального процесуального кодексу України (підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме), є достовірною доки не буде доведено зворотного.

Така інформація є фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто доказами у розумінні частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені докази є допустимими, оскільки одержані з дотриманням закону та підтверджують обставини щодо наявності кримінального провадження та його зупинення.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2009 року №436 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2009 року за №1256/17272, Інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) (далі по тексту - Положення №436) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Положення №436 передбачено, що метою створення ІІПС є об`єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України (далі - ОВС) інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс із використанням сучасних інформаційних технологій, комп`ютерного та телекомунікаційного обладнання для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності. Призначення ІІПС - інформаційно-аналітичне та організаційно-технологічне забезпечення службової діяльності структурних підрозділів районних, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях (далі - ГУМВС, УМВС), центрального апарату МВС.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Положення №436, інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ІІПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості, зокрема, щодо: осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, пропали безвісти, та в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Положення №436, джерелами формування інформаційних ресурсів ІІПС є, зокрема, зареєстровані в ОВС заяви і повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, кримінальні провадження; рішення органів (посадових осіб), виконання яких покладено на ОВС відповідно до чинного законодавства.

Підпунктом 4.2 пункту 4 Положення №436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України.

Наявні в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі органів внутрішніх справ України в підрозділі "Особи, які переховуються від органів влади" розділу "Розшук" офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук позивача відповідають відомостям, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо зупинення кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 280 Кримінального процесуального кодексу України - підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

В той час, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук відповідно до вимог частини першої статті 281 Кримінального процесуального кодексу України.

Залишення матеріалів кримінального провадження на тимчасово окупованій території, визначеній у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не визначення Генеральною прокуратурою України підслідності кримінального правопорушення, вчиненого на тимчасово окупованій території, як того вимагає частина друга статті 12 зазначеного Закону, та відповідно, відсутність факту передачі матеріалів досудового розслідування щодо злочину, кримінальне провадження щодо якого знаходиться на стадії досудового слідства, органам досудового слідства, визначеним Генеральною прокуратурою України, на що вказує позивач в обґрунтування позову та апеляційної скарги, не є підставами для висновку про недостовірність інформації, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформація та Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, та підставою для виключення інформації про розшук позивача із зазначеної інформаційно-пошукової системи.

Таким чином, вирішуючи питання чи виник у відповідача обов`язок по виключенню з ІП «Розшук» відомостей про розшукувану особу ОСОБА_4 , слід врахувати, що згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000022 наявний запис про повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також про зупинення досудового розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного.

У зв`язку з цим, у відповідача не виникло обов`язку по виключенню ОСОБА_4 з ІП «Розшук».

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 16 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що при розгляді спору вирішенню питання про виключення із складу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та з розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України інформації щодо позивача має передувати оцінка правомірності внесення слідчим відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань та правомірності та актуальності наявної в ЄРДР інформації. При цьому, колегія суддів суду адміністративної юрисдикції не має компетенції щодо встановлення наявності/відсутності у позивача статусу підозрюваного чи наявності підстав для закриття кримінального провадження і т.п.

При цьому, інформацію щодо кримінальних проваджень до Єдиного реєстру досудових розслідувань заносять слідчі поліції та керівники органів досудового розслідування. У подальшому дана інформація відповідно до положень Порядку взаємодії Генеральної прокуратури України та Міністерства внутрішніх справ України щодо обміну інформацією з Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційних систем органів внутрішніх справ, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України та МВС України від 17.11.2012 № 115/1046 автоматично надходить до інформаційних систем МВС України. При корегуванні слідчими поліції інформації по кримінальних провадженнях вона автоматично корегується і в базі МВС України.

Департаментом інформатизації МВС забезпечується функціонування системи «Інформаційні обліки МВС» на офіційному веб-сайті МВС, яка здійснює оприлюднення інформації в мережі Інтернет щодо осіб, які переховуються від органів влади. Зазначена інформація щодобово вивантажується з єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС) та завантажується до системи «Інформаційні обліки МВС» в автоматичному режимі.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що при видаленні ДІАП НПУ відомостей про розшук ОСОБА_4 з ЄІС МВС, відповідна інформація автоматично буде видалена з розділу «Особи, які переховуються від органів влади» офіційного веб-сайту МВС.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що виключенню із складу Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Розшук» органів внутрішніх справ України та з розділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України має передувати внесення в ЄРДР відомостей про закриття кримінального провадження чи наявність виправдувального вироку тощо.

При цьому, колегією суддів не встановлено обставин, які б могли бути підставою для вилучення зазначеної щодо позивача інформації з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даній справі позивач оскаржує дії відповідачів при здійсненні ними своїх функцій, як суб`єктів владних повноважень, та які, станом на час виникнення спірних правовідносин, в контексті положень Кримінального процесуального кодексу України не могли бути оскаржені в порядку кримінального судочинства, а отже, суду належить встановити відповідність таких дій вимогам чинного на той час законодавства саме у розрізі здійснення відповідачами своїх функцій, як суб`єктів владних повноважень, оскільки ні Національна поліція, ні Міністерство внутрішніх справ України не здійснюють по відношенню до позивача розслідування кримінальних проваджень. Відтак, даний спір підсудний саме адміністративному суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 червня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов