Справа № 440/2070/19
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2070/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій, бездіяльності неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідно до якого просить:

- визнати неправомірними дії, бездіяльність державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава, щодо відкриття виконавчого провадження ВП 34453455 від 19.12.2017 №29301 з примусового виконавчого листа №2-55 виданий 19.09.2012 про стягнення з пенсії ОСОБА_1 на користь Подільського ВДВС м.Полтава виконавчий збір у розмірі 6000,00 грн;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава від 06.12.2017 № 28746, якою залучена стягувач ОСОБА_2 після закінчення строку позовної давності, погашення боргу в повному обсязі;

- стягнути з Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава моральну шкоду в сумі 36489,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в межах виконавчого провадження №34453455 здійснено дії про стягнення з пенсії ОСОБА_1 на користь Подільського ВДВС м.Полтава виконавчий збір у розмірі 6000,00 грн, хоча позивачем вчинялись дії щодо погашення існуючої заборгованості перед третіми особами. Наголошувала, що протиправно накладено арешт на її автомобіль, який є необхідним засобом пересування Школенко Р.І, як інваліда. Зазначила, що стосовно ОСОБА_2 відповідачем протиправно залучено останню, оскільки борг перед нею погашений у повному обсязі. Як наслідок, вважає свої права порушеними та вимагає стягнути з Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава моральну шкоду в сумі 36489,60 грн, згідно розрахунку, що додається.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2070/19; залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження).

20 червня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (18 червня 2019 року на електронну пошту суду надійшов примірник відзиву, не скріплений електронно-цифровим підписом), у якому представник просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №34453455 з виконання виконавчого листа №2-55 від 19.09.2011, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 77356,00 грн. Зважаючи на відомості про смерть ОСОБА_4 та заміну стягувача у згаданому виконавчому провадженні на його правонаступників, 29 липня 2014 року відповідачем винесено відповідну постанову. 25 вересня 2017 року винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 67834,87 грн, з них залишок боргу у розмірі 60000,00 грн, виконавчий збір у розмірі 7735,60 грн, та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 99,27 грн. Зважаючи на допущені помилки та відсутність технічної можливості внесення обох стягувачів в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, винесено постанову від 06 грудня 2017 року про звернення стягнення на пенсію боржника, відповідно до якої стягувачами визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначено стягнути з боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 65703,69 грн, з них залишок боргу у розмірі 59730,62 грн, виконавчий збір станом на 01.12.2017 у розмірі 5973,07 грн, а також постанову від 25 вересня 2017 року відкликано. Як наслідок, відповідач діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень, відтак вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають /а.с. 98-109, т. 1/.

Ухвалою суду від 21 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою від 02 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження № 34453455 з виконання виконавчого листа №2-55 від 19.09.2011, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 77356,00 грн, відповідно до якої, крім іншого, накладено арешт на все майно, що належить боржнику /а.с. 119, т. 1/.

Постановою від 29 липня 2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави у справі 2-55/11 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ОСОБА_4 на його правонаступників спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 225-228, т.1/.

25.09.2017 винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 67834,87 грн, з них залишок боргу у розмірі 60000,00 грн, виконавчий збір у розмірі 7735,60 грн, та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 99,27 грн /а.с. 229-231, т.1/.

06.12.2017 винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, відповідно до якої стягувачами визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначено стягнути з боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 65703,69 грн, з них залишок боргу у розмірі 59730,62 грн, виконавчий збір станом на 01.12.2017 у розмірі 5973,07 грн, а також постанову від 25.09.2017 відкликано /а.с. 238-239, т.1/.

Позивач звернулась до суду, вважаючи своє право порушеним діями, бездіяльністю державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава, щодо відкриття виконавчого провадження ВП 34453455 від 19.12.2017 №29301 з примусового виконавчого листа №2-55 виданий 19.09.2012 про стягнення з пенсії ОСОБА_1 на користь Подільського ВДВС м.Полтава виконавчий збір у розмірі 6000,00 грн; необхідністю визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава від 06.12.2017 № 28746, якою залучена стягувач ОСОБА_2 після закінчення строку позовної давності, погашення боргу в повному обсязі; стягнути з Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава моральну шкоду в сумі 36489,60 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Відповідно до положень частини першої статті 27 того ж Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів /ч. 2 тієї ж статті/.

Надаючи оцінку вимогам позивача про визнання неправомірними дій, бездіяльності державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава, щодо відкриття виконавчого провадження ВП 34453455 від 19.12.2017 №29301 з примусового виконавчого листа №2-55 виданий 19.09.2012 про стягнення з пенсії ОСОБА_1 на користь Подільського ВДВС м.Полтава виконавчий збір у розмірі 6000,00 грн, суд виходив з наступного.

В силу абзаців першого та третього частини четвертої ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 34453455, 25 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 67834,87 грн, з них залишок боргу у розмірі 60000,00 грн, виконавчий збір у розмірі 7735,60 грн, та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 99,27 грн /а.с. 229-231, т.1/.

При цьому відповідно до відзиву представником відповідача пояснено, що державним виконавцем допущені помилки та наголошено на відсутності технічної можливості внесення обох стягувачів в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, винесено постанову від 06 грудня 2017 року про звернення стягнення на пенсію боржника, відповідно до якої стягувачами визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначено стягнути з боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 65703,69 грн, з них залишок боргу у розмірі 59730,62 грн, виконавчий збір станом на 01 грудня 2017 у розмірі 5973,07 грн, а також постанову від 25 вересня 2017 року відкликано /а.с. 238-239, т.1/.

Також листом начальника відділу від 18 грудня 2017 року № 29169 на адресу в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пахар В.О., крім іншого, зазначено, що 23 листопада 2017 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 395,58 грн, у зв`язку з чим залишок, серед іншого, виконавчого збору станом на 01 грудня 2017 року становить 5973,07 грн /а.с. 243-244, т.1/.

Визнаючи допущені помилки, відповідач зазначає про відкликання постанови від 25 вересня 2017 року, що не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" в частині положень статті 74, відповідно до якої рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Всупереч викладеному, суду не надано відомостей про саме скасування такої постанови від 25 вересня 2017 року та винесення відповідної постанови з метою виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки.

На противагу зазначеному вище, 19 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 6000 грн /а.с. 248, т. 1/, незважаючи на наявність підтвердження часткової сплати такого збору.

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-2 статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону 1404-VIII).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 №1302/29432 (далі - Інструкція), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами розділу VІ Інструкції постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1 - 4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст. 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 Закону.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Згідно із пунктом 20 Розділу ІІІ Інструкції (у редакції чинній станом на дату спірної постанови) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином, в межах обставин даної справи, зважаючи на незазначення державним виконавцем про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір у постанові про відкриття виконавчого провадження, підставами для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є або повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, або закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Таким чином, постанова від 19 грудня 2017 року винесена не в межах вказаних підстав, встановлених викладеними вище нормами.

Водночас, суд вважає вимоги позивача в частині визнання дій, бездіяльності державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава, щодо відкриття виконавчого провадження ВП 34453455 від 19.12.2017 №29301 з примусового виконавчого листа №2-55 виданий 19.09.2012 про стягнення з пенсії ОСОБА_1 на користь Подільського ВДВС м.Полтава виконавчий збір у розмірі 6000,00 грн, такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень. Водночас дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несе постанова від 19 грудня 2017 року про стягнення виконавчого збору.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

З урахуванням викладеного, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 19 грудня 2017 року про стягнення виконавчого збору.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава від 06.12.2017 № 28746, якою залучена стягувач ОСОБА_2 після закінчення строку позовної давності, погашення боргу в повному обсязі, суд наголошує наступне.

Варто наголосити, що спірна постанова винесена з підстав відкликання постанови від 25 вересня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у змісті якої відповідно до відзиву представника відповідача було допущено помилки, у тому числі в частині технічної неможливості одночасно внести двох стягувачів.

У той же час зазначення в якості стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обумовлена їх визначенням спадкоємцями у зв`язку зі смертю первинного стягувача ОСОБА_4 та заміну останнього у згаданому виконавчому провадженні на його правонаступників відповідно до винесеної 29 липня 2014 року постанови та на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2014 року у справі № 2-55/11 /а.с. 225-228, т.1/.

Надаючи оцінку посиланню позивача на протиправність визначення ОСОБА_2 в числі стягувачів у постанові від 06 грудня 2017 року з підстав погашення ОСОБА_1 боргу перед вказаною особою, суд наголошує на наступному.

В силу частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Так, спірна постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесена 06 грудня 2017 року, тоді як розписки про здійснення взаєморозрахунків з такою особою державному виконавцеві надані лише у квітні 2018 року, тобто значно пізніше винесеної постанови /а.с. 61, 64, т.2/.

Відтак зазначаючи ОСОБА_2 в числі стягувачів у постанові від 06 грудня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідач діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень, а тому вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

Суд також не бере до уваги доводи позивача про допущення державним виконавцем у ході здійснення виконавчого провадження низки порушень вимог Закону України Про виконавче провадження, які позивач перераховує у своєму позові, оскільки вказані позивачем рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, які позивач вважає протиправними, не є предметом позову та не оскаржуються позивачем у даній справі.

Надаючи оцінку вимозі позивача про стягнення з Подільського (Ленінського) ВДВС м. Полтава моральну шкоду в сумі 36489,60 грн, суд зауважує наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в статті 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації через винесені відповідачем постанови від 06 та 19 грудня 2017 року, не зазначено в чому полягає ця шкода, чим підтверджується факт її заподіяння, яких саме моральних (душевних/психічних) страждань вона зазнала від конкретних дій відповідача, зважаючи, що така шкода обґрунтована обставинами 2012 року, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 в частині.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004, ідентифікаційний код 34963007) про визнання дій, бездіяльності неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди про скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004, ідентифікаційний код 34963007)від 19 грудня 2017 року про стягнення виконавчого збору зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у розмірі 6000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя І.Г. Ясиновський