Справа № 9901/22/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2019 року

Київ

справа №9901/22/19

адміністративне провадження №П/9901/22/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Васильєвої І.А., Юрченко В.П., Шипуліної Т.М.,

при секретарі судового засідання Горбатюку В.С.,

за участю:

представника відповідача Цуцкірідзе І.Л.,

представника третьої особи Таркаєвої О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія суддів України про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС), у якому позивач з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення колегії ВККС від 20.07.2018, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не відповідає займаній посаді;

визнати незаконним і скасувати рішення ВРП від 11.12.2018, яким ОСОБА_1 звільнено з посади судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення ВРП прийнято з порушенням вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), статті 19 Конституції України, без урахування практики Європейського суду з прав людини, рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи, Організації з безпеки і співробітництва в Європі, без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Як стверджує позивач, відповідач не виправдав свої дії щодо визнання ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді судді, оскільки відповідачами не доведено такої невідповідності та не наведено чим це підтверджується. Позивач вважає, що окрім загальної незаконності винесеного рішення, порушення процедури розгляду питання про звільнення, наявна очевидна неспіврозмірність негативної оцінки за один з етапів оцінювання та покарання звільненням, що призначена ВРП. Позивач зауважує, що кожна справа в правовій державі має розглядатись неупереджено, з урахуванням всіх обставин та на підставі не лише спеціального діючого Закону, але з урахуванням Конституції країни в цілому.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, де ВРП вказує, що не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, а тому просить залишити позов без задоволення, з огляду на наступне. Частиною другою статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначено підстави для оскарження та скасування рішення про звільнення суддів з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, такі підстави є вичерпними. Відповідач стверджує, що оскаржуване рішення прийнято повноважним складом ВРП та підписано всіма членами Ради, які приймали участь в ухваленні, мотиви прийняття такого рішення в ньому зазначено. На думку відповідача, доводів про наявність підстав про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення позивачем не наведено.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача до суду надійшли пояснення щодо адміністративного позову ОСОБА_1 до ВРП про визнання незаконним та скасування рішення. ВККС зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням процедури та визначених частиною другою статті 2 КАС України критеріїв для його прийняття. Як вважає ВККС, обставини спірних правовідносин вказують на законність прийнятого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статтей 160, 161 КАС України.

21.02.2019 від позивача до суду надійшов уточнений адміністративний позов.

Ухвалою від 26.02.2019 Верховний Суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення колегії ВККС від 20.07.2018 №1264/ко-18.

Ухвалою від 26.02.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання незаконним та скасування рішення. Суд дійшов висновку розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 20.03.2019 у приміщенні суду.

18.03.2019 судом отримано відзив ВРП на позовну заяву. Крім того, 20.03.2019 відповідач подав до суду клопотання про залучення ВККС до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У судове засідання 20.03.2019 позивач та/або його представник не з`явились. Судом оголошено перерву до 24.04.2019.

Ухвалою суду від 24.04.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вищу кваліфікаційну комісію суддів України (далі - ВККС). Позивач у судове засіданні не з`явився. Судом оголошено перерву до 22.05.2019.

15.05.2019 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ВККС подано до суду пояснення щодо адміністративного позову.

22.05.2019 у судове засідання позивач не з`явився. Судом оголошено перерву до 12.06.2019.

У судовому засіданні 12.06.2019 за участю представників відповідача та третьої особи судом постановлено ухвалу про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до ВРП, третя особа - ВККС про визнання незаконним та скасування рішення без розгляду.

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду, з огляду на наступне.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

У розумінні КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до положень КАС України учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 42, частина перша статті 46 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пункт 6 частини дев`ятої статті 171 КАС України передбачає, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Як визначено частинами першою, другою статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 26.06.2019 про відкриття провадження у справі, де вказано дату, час і місце проведення судового засідання та повістку від 28.02.2019 про виклик у судове засідання на 20.03.2019, які надіслані на адресу, зазначену ОСОБА_1 у позовній заяві та уточненому адміністративному позові: АДРЕСА_1 , позивачу вручено 11.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №170. Крім того, позивач прийняв телефонограму за номером телефону, що вказаний у позовній заяві та уточненому адміністративному позові про розгляд справи у судовому засіданні 20.03.2019. Проте, у судове засідання позивач не з`явився.

У подальшому, поштові конверти з повістками про виклик у судові засідання 24.04.2019 та 22.05.2019, надіслані на вказану позивачем адресу, відділенням поштового зв`язку повернуто до суду без вручення адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання", телефонограми позивачем прийняті не були. У судові засідання позивач не з`явився.

Також, як слідує з інформації, яку містить витяг з сайту "Укрпошти" про відстеження поштового відправлення №2240, поштовий конверт з повісткою від 23.05.2019 про виклик у судове засідання 12.06.2019, надісланий судом на адресу, вказану ОСОБА_1 , позивачу не вручено з "інших причин". З метою повідомлення позивача про дату та час судового засідання судом надіслано телефонограму за номерами телефону, що зазначені ОСОБА_1 , проте зв`язок з абонентом за вказаними номерами відсутній, про що 05.06.2019 складено відповідну довідку. Також, судом надіслано повістку про виклик у судове засідання в електронному вигляді на електронну адресу позивача, яка вказана останнім у адміністративному позові та уточненому адміністративному позові: . У судове засідання 12.06.2019 позивач не з`явився.

До суду від позивача не надходило заяв та клопотань про поважність причин щодо неможливості прибуття в судове засідання або про розгляд справи за його відсутності, а також відомостей щодо зміни адреси позивача або інших засобів зв`язку.

Статтею 131 КАС України встановлено обов`язок учасників судового процесу повідомити про зміну адреси та причини неприбуття в судове засідання. Так, відповідно до частини другої вказаної статті, учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Згідно частини одинадцятої статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Нормами частини п`ятої статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що неявка позивача/його представника перешкоджає розгляду справи, оскільки позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору. Суд вжив всі можливі від нього заходи щодо належного повідомлення позивача про час, місце та дату судового засідання.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на неприбуття позивача в судове засідання повторно, неповідомлення ним про причини неприбуття до суду повторно, за умови неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи зазначене, судовий збір не підлягає поверненню.

Керуючись статтями 205, 240, 255, 262, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія суддів України про визнання незаконним та скасування рішення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 14.06.2019

--------------------

--------------------

--------------------

--------------------

--------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду