Справа № 520/1076/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 червня 2019 р. справа №520/1076/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - Хоменко Ю.А.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило суд:

- скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2;

- зобов`язати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита за митною декларацією ІМ40ДЕ №500060/2018/031597 від 17.10.2018 подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення. Водночас позивач зазначив, що відомості, що містяться в наданих позивачем документах до митного органу, підтверджують числові значення складових митної вартості, не містять розбіжностей та ознак підробок. Проте, на думку позивача, інспектором Відділу митного оформлення №6 митного поста "Одеса-центральний" безпідставно, без врахування всіх обставин, які пов`язані із зовнішньоекономічною операцією, були запитані додаткові документи, які позивачем вже надавалися при митному оформлення. Також позивач звертав увагу на те, що позивачем надано запитувані документи, однак, не зважаючи на надання додаткових документів та пояснень, що мали б задовольнити вимоги митного органу, на відсутність будь-яких зауважень з боку посадової особи митного органу щодо додатково наданих документів та на те, що у митного органу не було обґрунтованого сумніву в заявленої митної вартості, в митному оформленні було відмовлено, про що була надана картка відмови № UA500060/2018/08575 від 17.10.2018, на підставі винесення Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000048/2 від 17 жовтня 2018 року (далі - Рішення). Даним рішенням митний орган встановив вартість за одиницю товару 3,86 доларів США/кг. Водночас, в якості підстави для не застосування митної вартості декларанта в рішенні зазначено, що Метод 1 не застосовується тому, що відомості не підтверджено документально. Коригування було здійснено за резервним методом (6), а в основу покладені митні декларації, оформлені іншими імпортерами МД від 06.08.2018 № иА500200/2018/6575, від 22.07.18 №UA500200/2018/6046, від 27.09.18 №UA500020/2018/10350. З вказаним позивач не погоджується у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Грищенка С.І. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час прийняття оспорюваного рішення відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією МД №UA500060/2018/031153 від 12.10.2018 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 2)відповідно до розділу 4 контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ оплата за товар здійснюється у вигляді передоплати 30%, що становить 5101,65 дол. США та (11903,85 дол. США) протягом 5 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії коносаменту. Проте, до митного оформлення подані банківські платіжні документи, відповідно до яких здійснено передоплату за товар, а саме: у платіжному документі № 43 від 14.05.2018 зазначена специфікація № 1 04.05.2018, яка відсутня в 44 графі, а також зазначена сума в розмірі 5274,45 дол. США не відповідає 30%; в платіжному документі № 65 від 06.09.2018 зазначена сума становить 1173 дол. США, що не відповідає 70%. Також у виписці з бухгалтерської документації №305 від 03.10.2018 зазначено документ від 15.05.2018, який до митного оформлення не надавався; 3) у поданій до митного оформлення митній декларації в графі 31 зазначена торгівельна марка "ІНФОРМАЦІЯ_1", але в поданих до митного оформлення товаросупровідних документах зазначено, що торгівельна марка відсутня. Також під час огляду виявлено, що частину товару марковано написом "Хозяюшка", що не зазначено у його до митного оформлення декларації; 4) у висновку про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018 назва виробника не співпала з назвою, зазначеною у митній декларації; 5) в сертифікаті якості б/н від 10.08.2018 невірно вказано номер договору, що викликало сумніви щодо достовірності поданих до митного оформлення документів. Водночас, представник відповідача зазначив, що, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) №UA500060/2018/031153 від 12.10.2018 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також 17.10.2018 уповноваженою особою декларанта (ПП "Фарватер-ЮГ") надіслано лист щодо неможливості надання витребуваних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник позивача - Хоменко Ю.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (далі - ТОВ "Трейд Массив") зареєстроване як юридична особа.

Судом встановлено, що між компанією «FOSHAN NANHAI JINGYI HARDWARE PRODUCTS CO LTD.», Китай (Постачальник) та ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ» (Покупець), укладений зовнішньоекономічний контракт від 04.05.2018 №21/ТМ, разом з додатками (т. 1 а.с.32-41). Відповідно до п.1.1 вказаного контракту, постачальник зобов`язується поставити окремими партіями у визначені договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти товар в асортименті, кількості та ціні відповідно до Специфікаціям до даного договору, та своєчасно здійснити сплату на умовах даного договору. Також згідно п.2.1 вказаного контракту ціна на поставлений товар визначається в доларах США без ПДВ. Ціна товару формується на умовах FOB Нанша Гуанчжоу, Китай. Відповідно до п. 3.1 вказаного контракту №21/ТМ, поставка товару здійснюється на умовах FOB Нанша Гуанчжоу, Китай згідно з правилами "Інкотермс 2010".

Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2018 року також сторонами була підписана Специфікація №1, якою погоджено вартість товару на умовах Інкотермс 2010 - FOB Нанша Гуанчжоу, Китай.

Додатковою угодою № 1 від 06 серпня 2018 року сторони погодили та внесли зміни до Специфікації №1 від 04.05.2018, шляхом затвердження нової редакції, в частині зміни ціни товару в бік зниження (Змінена Специфікація № 1 від 06 серпня 2018 року).

Згідно матеріалів справи, 12.10.2018 ПП «Фарватер-Юг», уповноважена особа ТОВ «Трейд Массив» на підставі договору - доручення №18-10/17 від 18.10.2017 на декларування, подано до митного оформлення на ВМО №6 м/п «Одеса-центральний», ЕМД ІМ40 ДЕ №UA500060/2018/031153 (далі - МД) на товар «вироби з чорних металів призначені для використання у домашньому господарстві, сушарка для білизни підлогова, розкладна, виготовлена з металевих трубок, пофарбованих у срібний колір LX-1009-SP та LX-1047- SP» заявленою митною вартістю 1,9468 дол. США/кг.

Судом встановлено, що митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При ньому при розрахунку митної вартості декларантом до ціни товару за контрактом було додано наявні витрати на транспортування товару до митної території України.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом одночасно з первісною МД були подані до митного органу документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, передбачені ч.ч.3, 6 ст. 53, ст. 335 Митного кодексу України, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, умовами витрати (перевізні) якщо за поставки на транспортування не включені у вартість товару; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А також надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від 10.08.2018 від виробника товару; копія митної декларації країни відправлення №68119763 від 11.08.2018, переклад декларації та сертифікат Китайської ТПП з перекладом; пакувальний лист від 10.08.2018; сертифікат про походження товару №С184403В01910017 від 23.08.2018; висновок про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018; сертифікат якості б/н від 10.08.2018; сертифікат виробника щодо помилки № 2018ИХ183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Згідно матеріалів справи, шляхом електронного зв`язку на адресу декларанта направлено повідомлення від 16.10.2018 щодо ЕМД №UA500060/2018/031153 Відділом митного оформлення №6 митного поста «Одеса-центральний», в якому зазначено, що у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до пп. "в" п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.05.2018 № 21/ТМ витрати на пакування, виготовлення етикеток та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до розділу 4 контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30%, що становить 5101,65 дол. США та 70 % (11903,85 дол. США) протягом 5 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії коносаменту. Проте, до митного оформлення подані банківські платіжні документи, відповідно до яких здійснено передплату за товар, а саме: у платіжному документі № 43 від 14.05.2018 зазначена специфікація 1 від 04.05.2018, яка відсутня в 44 графі, а також зазначена сума в розмірі 5274,45 дол. США, що не відповідає 30 % в платіжному документі № 65 від 06.09.2018 зазначена сума становить 1731,05 дол. США, що не відповідає 70 %. Також у виписці з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 зазначено документ від 15.05.2018, який до митного оформлення не надавався. 3) У поданій до митного оформлення ЕМД в графі 31 зазначена торгівельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_1», але в поданих до митного оформлення товаро - супровідних документах значиться що торгівельна марка відсутня. Також при догляді було виявлено, що частина товару промаркировано надписом «Хозяюшка», що не зазначено у поданій до митного оформлення декларації 4) В висновку про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018 назва виробника не співпадає з назвою зазначеною у ЕВМД. 5) В сертифікаті якості б/н від 10.08.2018 невірно вказано номер договору. З урахуванням наведеного, відповідач зобов`язав позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації. У відповідності до частини б статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (т.1 а.с.79-80).

Також шляхом електронного зв`язку на адресу декларанта направлено повідомлення від 16.10.2018 щодо ЕМД №UA500060/2018/031153 Відділом митного оформлення №6 митного поста «Одеса-центральний», в якому зазначено, що в рамках проведення консультації з декларантом відповідно до п. 5 статті 55 Митного кодексу України, згідно з інформацією, викладеною у листі позивача б/н від 17.10.2018 р. стосовно митної декларації (МД) № 8915 (внутрішній номер), що прийнята до митного оформлення 12.10.2018 за №UA500060/2018/031153, щодо направлення додаткових документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідач повідомив, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за МД № UA500060/2018/031153 буде викориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України. Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. Проте, в митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних товарів, в Митному органі наявна інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. Декларанту роз`яснено права, викладені у п. 3 ст.52 Митного кодексу України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів та зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів та зборів; у разі незгоди декларанта з рішенням органу доходів та зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу України (т.1 а.с.81-82).

На виконання запиту були надані додаткові документи та пояснення (ідентифікатори повідомлень Б7ВЕЕ78С-7С86-42АЗ-9В1А-82А98333С9В2, 8Б7415В2-5880-4С63-А073-ЗЕ099О826Е66 (т.1 а.с.83-84), зокрема: 1) калькуляція виробника з перекладом, 2) лист від 11.09.2018 №258 щодо торгівельної марки, 3) лист від 16.10.2018 №2120 ДП «Укрпромзовнішекспертиза» щодо технічної помилки, 4) Специфікація №1 від 04.05.2018 (направлена повторно), 5) пояснення від 17.10.2018 щодо наведених в запиті «зауважень» митниці.

Судом встановлено, що за результатами розгляду отриманих від декларанта документів Одеською міською митницею ДФС прийнято рішення від 17.10.2018 №UA500060/2018/000048/2 про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що надані позивачем документи не містять відомостей щодо ціни, яка сплачена або яка підлягає сплаті та заявлений декларантом основний метод визначення митної вартості не відповідає умовам ч.2 ст.58 Митного кодексу України (т.1 а.с.90-91).

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, митним органом відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.10.2018 №UA500060/2018/08575 (т.1 а.с.92-93).

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товарів протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи обґрунтованість рішення Одеської митниці ДФС від 17.10.2018 №UA500060/2018/000048/2 , суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо правового обґрунтування визначення митної вартості та регулювання подання митної декларації, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 34-1 частини 1 статті 4 МК України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частини 1-4 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини 1, 2, 3, 5 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частини 1, 7, 8, 9 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що під час митного оформлено було надано належний пакет документів, що відповідає відповідному переліку, а також повторно на запити було надані додатково документи, зокрема: 1) калькуляція виробника з перекладом, 2) лист від 11.09.2018 №258 щодо торгівельної марки, 3) лист від 16.10.2018 №2120 ДП «Укрпромзовнішекспертиза» щодо технічної помилки, 4) Специфікація №1 від 04.05.2018, 5) пояснення від 17.10.2018 щодо наведених в запиті «зауважень» митниці.

Щодо визначення митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 1, 2, 5-8, 10 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2 митна вартість товару визначена за 6 методом. В якості підстави для не застосування митної вартості декларанта в рішенні зазначено, що Метод 1 не застосовується тому, що відомості не підтверджено документально.

Згідно матеріалів справи, декларантом одночасно з первісною МД були подані до митного органу документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, передбачені ч.ч.3, 6 ст. 53, ст. 335 Митного кодексу України, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, умовами витрати (перевізні) якщо за поставки на транспортування не включені у вартість товару; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А також надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від 10.08.2018 від виробника товару; копія митної декларації країни відправлення №68119763 від 11.08.2018, переклад декларації та сертифікат Китайської ТПП з перекладом; пакувальний лист від 10.08.2018; сертифікат про походження товару №С184403В01910017 від 23.08.2018; висновок про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018; сертифікат якості б/н від 10.08.2018; сертифікат виробника щодо помилки № 2018ИХ183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару", суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. "в" п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно п.2.2 Контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ, витрати на пакування, виготовлення етикеток та маркування включені у вартість товару.

Відповідно пунктом 2.5 Контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ визначено, що ціни на товар, що поставляється, встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється, встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Таким чином, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару входять серед іншого витрати на пакування.

Як вбачається з наданих позивачем документів, які також надавалися декларантом разом з первісною МД під час митного оформлення, вони містять інформацію про те, що витрати на пакування входять до ціни товару, а саме: прайс-лист від 10.08.2018, інвойс №2018LХ183 від 31.08.2018, а також декларантом додатково подавалася калькуляція виробника товару (ідентифікатор повідомлення Б7ВЕР78С-7С86-42АЗ-9В1А- 82А98333С9В2), що містить інформацію про вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "відповідно до розділу 4 контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30 %, що становить 5101,65 дол. США та 70 % (11903,85 дол. США) протягом 5 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії коносаменту. Проте, до митного оформлення подані банківські платіжні документи, відповідно до яких здійснено передплату за товар, а саме: у платіжному документі № 43 від 14.05.2018 зазначена специфікація 1 від 04.05.2018, яка відсутня в 44 графі, а також зазначена сума в розмірі 5274,45 дол. США, що не відповідає 30% в платіжному документі № 65 від 06.09.2018 зазначена сума становить 11731,05 дол. США, що не відповідає 70 %. Також у виписці з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 зазначено документ від 15.05.2018, який до митного оформлення не надавався", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.1 вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ, покупцем, на умовах 30% передоплати від суми передбачуваної партії поставки, зазначеної у відповідній Специфікації, здійснюється платіж на розрахунковий рахунок постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, передоплата 30% здійснювалася 14.05.2018 (платіжне доручення № 43 від 14.05.2018, прийняте банком 15.05.2018), відповідно до Специфікації №1 від 04.05.2018, за якою загальна вартість товару, що мав поставлятися, складала 17 581,50 дол. США. Отже, 30% від вказаної суми складав на момент оплати саме 5 274,45 дол. США.

Судом встановлено, що 06.08.2018 внесено зміни до специфікації №1 (відповідно до Додаткової угоди №1 від 06.08.2018 р.), у зв`язку з чим загальна вартість товару склала вже 17005,50 дол. США.

Відповідно до п. 4.2. вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ, остаточний платіж у вигляді передплати за товар здійснюється на підставі рахунку-фактури (інвойсу) банківським переказом протягом п`яти робочих днів з моменту отримання копії факсиміле (фотокопії) рахунки-фактури із зазначенням суми поставки.

Відповідно до п.2.6. вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ, сума кожної партії поставки, ціна за одиницю товару та кількість товару остаточно визначаються в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну партію поставки товару. Тобто, сума поставки остаточно визначена у рахунку-фактурі № 2018LХ183 від 10 серпня 2018 р. та дорівнює 17005,50 дол. США.

На підтвердження виконання умов вказаного контракту відповідно до Зміненої Специфікації № 1 від 06 серпня 2018р. до контракту, та рахунку-фактурі №2018LХ183 від 10 серпня 2018 р. в розмірів 11 731,05 дол. США позивачем до матеріалів справи надано платіжне доручення в іноземній валюті № 65 від 06.09.2018.

Таким чином, декларант сплатив вартість товару у розмірі 17 005,50 дол. США (274,45+11 731,05), що становить 100% передоплати, що відповідає умовам Контракту та супровідним документам.

Також на підтвердження здійснення вказаних платежів додатково позивачем до матеріалів справи надано виписку з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 про рух коштів щодо даної поставки.

Згідно матеріалів справи, щодо відсутності у вказаній виписці платіжного документу від 15.05.2018, позивачем надавалися пояснення, які направлялися на адресу митного органу у листі від 17.10.2018 (ідентифікатор повідомлення 07ВЕР78С- 7С86-42АЗ-9В1А-82А98333С9В2).

Як вбачається з пояснень, наданих представником позивача, в платіжному дорученні № 43 вказано дати 14.05.2018 та 15.05.2018р., оскільки 14.05.2018 платіжне доручення прийняте банком, а 15.05.2018 дата платіжного доручення. Водночас представником позивача пояснено, що за період виробництва товару (з середини травня до початку серпня), курс юаня КНР по відношенню до долару США змінився і виробник знайшов можливість переглянути ціну в бік зниження.

На підтвердження вказаного позивачем направлявся на адресу митного органу лист виробника № 2018LХ183-1 від 04.08.2018 з перекладом, копія якого була надана до матеріалів справи.

Таким чином, подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

Водночас, суд зазначає, що факти сплати/не сплати за поставлений товар жодним чином не впливає та не формує числові значення складових митної вартості товару, оскільки, відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, суд зауважує, що ТОВ «Трейд Массив» сплачено суму вартість за товар.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у поданій до митного оформлення ЕМД в графі 31 зазначена торгівельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_1», але в поданих до митного оформлення товаро-супровідних документах значиться, що торгівельна марка відсутня. Також при догляді було виявлено, що частина товару промаркировано надписом «Хозяюшка», що не зазначено у поданій до митного оформлення декларації", суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду відповідачем не надано належних та відповідних доказів, як і не наведено жодного доказу, які б підтвердили вказані вище підстави.

Згідно копії листа №258 від 11.09.2018, який надався позивачем під час митного оформлення, який позивачем долучено до матеріалів справи, останнім надано пояснення щодо торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: ОСОБА_1 є власником торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в процесі реєстрації в ДП «Український інститут промислової власності» (Укрпатент). ОСОБА_1 є засновником і директором підприємства ТОВ «Трейд Массив». Дана торгівельна марка може використовуватися підприємством ТОВ «Трейд Массив» при поставках господарських товарів за прямими зовнішньоекономічними контрактами з фабриками (підприємствами) Китаю. Надпис «Хозяюшка» є назвою моделі сушарки для білизни з артикулом LX-1009- SP. Для виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», п.20 Порядку провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою КМУ від 08.12.1995г. за №108, на пакувальних коробках (тарі) розміщується необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про товар.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме: "у висновку про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018 назва виробника не співпадає з назвою зазначеною у ЕМД", суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом 17.10.2018 р. (ідентифікатор повідомлення D7BEF78C-7C86-42A3- 9В1А-82А98333С9В2) був наданий лист № 2120 від 16.10.2018 від ДП «Укрпромзовнішекспертиза» стосовно технічної помилки при складанні висновку.

Суд зазначає, що вказана розбіжність (технічна помилка) усунута шляхом надання додаткового документу. Також наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

Крім того, вказаний висновок є додатковим документом на підтвердження заявленої митної вартості та подача якого не передбачена частиною 2 статті 53 МК України.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у сертифікаті якості б/н від 10.08.2018 невірно вказано номер договору", суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подачі первісної МД разом з вказаним сертифікатом якості позивачем був наданий сертифікат (лист) виробника № 2018LX183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Згідно змісту вказаного документу вбачається, що в товаро - супровідних документах по відвантаженню на адресу ТОВ «Трейд Массив», згідно торговому рахунку - фактурі №2018LX183 від 10 серпня 2018 р., допущена помилка. Посилання на Контракт №25/ТМ від 22 травня 2018 року вказано помилково. Правильним належить вважати посилання на Контракт №21/ТМ від 04 травня 2018 р.

Суд зауважує, що фактично сертифікат якості жодним чином не впливає та не формує числові значення складових митної вартості товару, взагалі не містить будь - яких цінових відомостей та, як вже було зазначено, всі документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість, були надані одночасно з первісною МД.

Таким чином, посилання на дану розбіжність є необґрунтованими з огляду на механічний характер зазначеної помилки.

Щодо посилань митниці у своєму листі від 29.12.2018 №7075/10/15-70-61-06-10 про підстави не прийняття заявленої митної вартості, суд зазначає наступне.

Стосовно відсутності відомостей про зовнішньоекономічний договір у митній декларації країни відправлення, суд зазначає, що декларація містить інформацію щодо інвойсу 2018LX183, номера контейнера MSKU0238545, Покупця (ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ»), кількості, вартості та опису товарів, що дає можливість ідентифікувати зовнішньоекономічну операцію в повній мірі.

Крім того, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом для підтвердження митної вартості товару, відповідно до частини другої статті 53 МК України.

Щодо коригування митної вартості на основі митних декларацій, оформлених іншими імпортерами, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2018/000048/2 від 17 жовтня 2018 року, коригування було здійснено за резервним методом (6), а в основу покладені митні декларації, оформлені іншими імпортерами МД від 06.08.2018р. № UА500200/2018/6575, від 22.07.18р. №UА500200/2018/6046, від 27.09.18р. № UА500020/2018/10350.

При цьому, в рішенні відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо.

Суд зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, при цьому митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №815/143/17.

Отже, використовуючи джерела інформації в ухвалених рішеннях, контролюючий орган має навести пояснення щодо зроблених коригувань митної вартості, проте в рішенні №UА500060/201 8/000048/2 від 17 жовтня 201 8 року такого зроблено не було.

Водночас, суд зазначає, що відповідач надає копії митних декларацій, посилання на які здійснено в рішенні про коригування митної вартості товарів. Зі змісту вказаних МД вбачається лише обсяги партій, умови поставки, що порівнюються, проте невідомими залишаються комерційні умови вищевказаних поставок тощо. Водночас, не вбачається, яким чином відповідач застосовував обґрунтовану гнучкість у застосуванні резервного методу з урахуванням обсягів та умов поставки. При цьому, обсяги партій за митними деклараціями з ЄАІС є в рази меншими.

З огляду на викладене, коригування не можна вважати таким, що здійснено обґрунтовано та належним чином з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Суд заначає, що застосування відповідачем методу визначення митної вартості вантажу позивача за митною вартістю в митній декларації за 6 методом є неправомірними, оскільки в даному випадку відсутні підстави для застосування такого методу визначення митної вартості товару.

Також суд заначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа №21-498а15).

На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку, що вказані вище твердження митниці спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а будь-яких доведених підстав для коригування митної вартості товару оскаржуване рішення не містить, таким чином, подані декларантом документи, в даному випадку, слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/201 8/000048/2 від 17 жовтня 201 8 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита за митною декларацією ІМ40ДЕ №500060/2018/031597 від 17.10.2018 подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 301 Митного кодексу України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У відповідності до частини 1 статті 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Взаємовідносини митних органів та органів Державної казначейської служби України в процесі процедури повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України визначає Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Згідно пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що виникнення права на повернення сплачених податків і зборів пов`язується з певними обставинами та відповідною процедурою, зокрема: наявність факту подання заяви платником.

Проте, з матеріалів справи не вбачається наявність факту звернення позивача з відповідною заявою передбаченою п. 43.3 ст. 43 М.К України, з урахуванням чого суд дійшов висновку про передчасність заявленої позовної вимоги та, як наслідок, відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

При вирішенні спору в цій частині судом враховано правову позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2019 року по справі №826/11466/18.

Щодо доводів представника позивача про необхідність застосування до даних правовідносин постанов Верховного Суду від 28.02.2018 по справі №803/2334/13-а, від 22.01.2019 по справі №803/1582/13-а, суд зазначає, що у справі №803/2334/13-а спір не вирішено по суті, постановою Верховного Суду від 28.02.2018 справу в частині позовних вимог передано на новий розгляд, а у справі №803/1582/13-а об`єктивно існували інші фактичні обставини (позивачем було подано в порядку п. 43 ст. 43 ПК України відповідну заяву).

На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатні документальні докази, якими підтверджується правомірність визначення митної вартості товару за ціною договору та, як наслідок, протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість винесеного рішення, проте, позовна вимога про зобов`язання відповідача підготувати висновок є передчасною, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ "Трейд Массив" про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 2011,53 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.219 №4860 (т. 1 а.с.129).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (, поштовий індекс 61105, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, буд.45) у розмірі 2011,53 грн (дві тисячі одинадцять гривень 53 копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Мар`єнко