Справа № 1.380.2019.003065
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003065
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 червня 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якій просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 18 квітня 2019 року № 149-19 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області незаконними в частині порушення встановленого законом порядку повідомлення про прийняття Державною міграційною службою України рішення про відмову у визнанні позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя (далі - КАС України) після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Суддею встановлено, що у позовній заяві не зазначеного реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача та адреси його електронної пошти. Суддя зауважує, що у разі відсутності таких, про це потрібно зазначити у позовній заяві.

Також позивачем зазначено в позовній заяві місцезнаходження відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області: 79005, м. Львів, вул. Руданського, 3.

Натомість, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України місцезнаходження Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області: 79007, Львівська область, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11.

Таким чином, позивачем у позовній заяві неправильно зазначено місцезнаходження юридичної особи відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Відповідно до п. п. 5, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує рішення Державної міграційної служби України від 18 квітня 2019 року № 149-19 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Однак, оригіналу чи копії оспорюваного рішення до матеріалів позовної заяви не додано.

Одночасно позивачем заявлено клопотання про витребування всіх матеріалів особової справи позивача у зв`язку з тим, що позивач не має доступу до зазначених доказів, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про те, що позивачем всупереч вимог ч. 4 ст. 79 КАС України, не надано доказів, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання оскаржуваного рішення.

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені у ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як видно з доданої до позовної заяви копії повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 16 від 24.04.2019, така не засвідчена позивачем.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вказаній вимозі процесуального закону, у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, яка отримала повідомлення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використала права на його оскарження до суду протягом п`яти робочих днів, повинна залишити територію України в установлений строк, якщо вона не має інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Отже, вищезазначеною нормою встановлено п`ятиденний строк з моменту отримання повідомлення для оскарження до суду рішення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У позовній заяві позивач зазначає, що повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 16 від 26.04.2019 отримано нею 02.05.2019, однак не надає жодного доказу на підтвердження факту отримання такого повідомлення саме 02.05.2019.

При цьому, як видно з поштового конверта, в якому скеровувалась позовна заява до суду, поштове відправлення оформлено відділенням поштового зв`язку 19.06.2019.

Таким чином, позов подано з пропущенням встановленого Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на виконання ч. 1 ст. 123 КАС України позивачу слід подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, а також докази отримання позивачем повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 16 від 24.04.2019.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, у відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали у такий спосіб: скерувати на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) або здати в канцелярію суду позовну заяву та її копії для відповідачів із зазначенням:

- реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача та адреси його електронної пошти або інформацію про відсутність таких;

- адреси відповідача Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- долучити належним чином засвідчені письмові докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, або обґрунтування неможливості їх подання у з причин, що не залежать від позивача;

- подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, а також докази отримання позивачем повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 16 від 24.04.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сидор Н.Т.