Справа № 300/1246/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"18" червня 2019 р. справа № 300/1246/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа Івано-Франківська міська рада, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.
Положенням ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.
Із вищенаведених правових норм слідує, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.
Суд зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
При цьому, поняття земельні відносини включає і захист права (власності чи користування) на земельну ділянку.
Відповідно до норм Цивільного кодексу України земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.
Земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України.
Держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. У випадках коли існує спір про право володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, це виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
Позивач у позові зазначає про те, що оскільки він являється єдиним власником частини домоволодіння за вказаною адресою, вхід до якого проходить виключно через спірну земельну ділянку, то він мав би мати найбільш законне і першочергове право на реалізацію вказаної земельної ділянки чи її частини, а також зазначає про те, що оскільки вказана земельна ділянка вже сформована та зареєстрована за іншою особою, то вказане перешкодить позивачу продовжувати реалізацію його прав на її виділення, чи її частини на підставі виданого Івано-Франківською міською радою дозволу від 19.08.2016 №258-7, в тому числі і реалізацію його прав в частині проведення державної реєстрації в Державному земельному кадастрі згідно ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр».
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з неналежною, на думку позивача, реєстрацією земельної ділянки, відомості про яку внесено до Державного земельного кадастру відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виданої громадянину ОСОБА_2 (розробник ПП «ГалкоІФ»), та підлягають, на його переконання, скасуванню.
Таким чином, предметом спору у даній справі є захист порушеного права позивача, зокрема, права земельного, порушеного відповідачем, який здійснював реєстрацію вказаної позивачем земельної ділянки за технічною документацією із землеустрою, наданої громадянину ОСОБА_2 . По своїй суті, доведення позивачем протиправності реєстрації земельної ділянки за іншою, третьою особою ( ОСОБА_2 ), є спором про доведення права на таке майно. Щоб вирішити спір про протиправність чи правомірність реєстрації земельної ділянки та скасування такої реєстрації, має бути розв`язана перш за все, конкуренція підстав виникнення такого права (власності чи права користування) на спірну земельну ділянку.
При цьому суд зазначає, що відповідач в даному випадку не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, також не відмовляв позивачу у проведенні державної реєстрації. Державна реєстрація земельної ділянки проведена у 2017 році. Державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки стосувалась реєстрації прав іншої особи, а не позивача.
З огляду на наведене, цей спір носить приватно - правовий характер, під час вирішення якого підлягають з`ясуванню обставини щодо підстав набуття права власності як на домоволодіння, так і права власності чи користування на спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим, зазначені вимоги втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті, позивач доводить своє переважне право на землю, про яке і зазначає у позові, та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації цього права.
Суд також зазначає, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Окрім того, оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваної реєстраційної дії, тобто остання була вчинена за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.
Отже, в даному випадку має місце спір про право, що в свою чергу виключає можливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Разом з тим, суд зазначає, що способи захисту права власності визначені Цивільним кодексом України, а вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 19 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.
Вищенаведене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/2042/16 від 04.09.2018 р.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа Івано-Франківська міська рада, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Біньковська Н.В.