Справа № П/811/1075/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2019 року

Київ

справа №П/811/1075/17

адміністративне провадження №К/9901/64536/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (суддя Брегей Р.І.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року (судді: Щербак А.А. (головуючий), Панченко О.М., Іванов С.М.) у справі № П/811/1075/17 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - позивач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Кіровоградській області) звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України (далі - відповідач, ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» ДАР України) про стягнення податкового боргу в загальній сумі 1 386 748,80 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальний податковий борг відповідача складається: з податкового боргу з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в сумі 1 353 639,00 грн та з податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами в сумі - 33 109,80 грн. Податковий борг з частини чистого прибутку є задекларованим. Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, до якого входить пеня, виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою коштів на підставі ухвали суду, якою розстрочено виконання постанови суду про стягнення податкового боргу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, адміністративний позов задоволено частково. Стягнено з Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України (, просп. Інженерів, 2 м. Кропивницький, 25014) з рахунків у банківських установах податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій у сумі 1 353 639,00 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі виконало ухвалу суду про розстрочення виконання рішення суду від 28 липня 2014 року щодо стягнення податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у сумі 423 431,41 грн, а тому, нарахування пені за фактом невиконання ухвали суду є безпідставним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій ГУ ДФС у Кіровоградській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ГУ ДФС у Кіровоградській області у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 січня 2015 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою розстрочив виконання судового рішення від 28 липня 2014 року, котрим з відповідача стягнуто податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у сумі 423 431,41 грн. Вказаним рішенням суд розстрочив сплату на 36 місяців, починаючи з 1 січня 2015 року, рівними частками у сумі 11 761,98 грн.

Відповідачем було надано до суду першої інстанції банківські платіжні доручення, якими підтверджено сплату ним податкового зобов`язання у повному обсязі. Перший платіж відбувся 28 січня 2015 року, а останній - 27 грудня 2017 року. У кожному платіжному дорученні зазначено його спрямування.

Позовні вимоги в частині податкового боргу відповідача, а саме - з податкового боргу з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в сумі 1 353 639,00 грн, позивач визнав.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено відповідачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 87 та 95 Податкового кодексу України (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

10.2. Пункт 87.9 статті 87.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

10.3. Пункт 95.3 статті 95.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, в сумі 33 109,80 грн у справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанції виходили з наступного. 14 січня 2015 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою розстрочив виконання судового рішення від 28 липня 2014 року, яким з відповідача стягнуто податковий борг з податку з доходів фізичних осіб у сумі 423 431,41 грн. Вказаним рішенням суд розстрочив сплату на 36 місяців, починаючи з 1 січня 2015 року, рівними частками у сумі 11 761,98 грн. Відповідачем було надано до суду першої інстанції банківські платіжні доручення, якими підтверджено сплату ним податкового зобов`язання у повному обсязі. Перший платіж відбувся 28 січня 2015 року, а останній - 27 грудня 2017 року (у кожному платіжному дорученні зазначено його спрямування). Тобто, суди першої та апеляційної інстанції мотивували своє рішення тим, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі виконало ухвалу суду про розстрочення виконання рішення суду від 28 липня 2014 року щодо стягнення податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у сумі 423 431,41 грн, а тому, нарахування пені за фактом невиконання ухвали суду є безпідставним.

Відповідно до положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи вказані положення Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено надані контролюючим органом: таблицю сплати розстроченої суми податкового боргу по ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» ДАР України згідно ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року (якою суд розстрочив відповідачу сплату податкового боргу з доходів фізичних осіб у сумі 423 431,41 грн на 36 місяців, починаючи з 1 січня 2015 року, рівними частками у сумі 11 761,98 грн), щодо власне сплати та зарахування вказаних платежів у порядку черговості та у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин); розрахунку пені за прострочення сплати платежів, податкових декларацій.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено наявності/відсутності податкового боргу у відповідача, за умови наявності якого контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків у відповідності до вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

13. За змістом частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

14. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

15. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

16. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

17. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

18. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами, зокрема, не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

19. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

20. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

21. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № П/811/1075/17 скасувати в частині стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 33 109,80 грн, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду