Справа № 520/10399/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.

11 червня 2019 р.Справа № 520/10399/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону (східне регіональне управління) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування наказу, -

В с т а н о в и л а:

16.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточного позову /а.с. 142-144/ просить:

- визнати протиправним винесення відповідачем в особі начальника Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України відносно нього наказу № 1430-АГ від 18.10.2018 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 1430-АГ від 18.10.2018 року начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби Р. Гоць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з січня 2015 року він працював на посаді інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділення інспекторів «Гоптівка» тип «А» відділу прикордонної служби «Дергачі». З 26.06.2018 року перебував на посаді старшого техніка вузла зв`язку інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вільхуватка», і дійсно, з 9-00 год. 25.06.2018 року по 9-00 год. 26.06.2018 року виконував обов`язки з охорони Державного кордону України в прикордонному наряді «Старший прикордонник нарядів в пункті пропуску» Гоптівка ВПС Дергачі. За час несення служби ніяких інцидентів не мав.

Згодом, йому стало відомо про те, що зареєстровано кримінальне провадження за ознаками ст. 368 ч. 3 КК України.

29.10.2018 року йому стало відомо про те, що 18.10.2018 року Прикордонною службою України Східним регіональним управлінням виданий оскаржуваний наказ № 1430-АГ по результатам службового розслідування, яке розпочато на підставі службової записки від 21.09.2018 року.

З даним наказом позивач не погоджується з тих підстав, що по даному кримінальному провадженню він не має ніякого статусу і воно не зареєстровано відносно нього, відтак, були відсутні підстави для проведення службового розслідування.

ОСОБА_1 зазначає, що йому не дали можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування, а з оскаржуваним наказом № 1430-АГ надали можливість ознайомитися лише 29.10.2018 року.

Позивач вказує, що він не порушував ст. 3 п.1 Закону України «Про прикордонний контроль», а саме не перевищував свої повноваження під час несення служби. Дані обставини також не підтверджені в самому наказі.

Крім цього, він не порушував абз. 20 п. 7 розділу 2 частини 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, оскільки даний пункт не відносився до його повноважень і не може бути до нього застосований.

За наведеного, позивач посилається на відсутність доказів, на яких базується висновок начальника Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1, у відзиві на адміністративний позов відповідач Харківський прикордонний загін (східне регіональне управління) Державної прикордонної служби України (подалі - Харківський прикордонний загін ДПСУ) вказує, що за результатами службової перевірки відносно позивача ОСОБА_1 установлено, що ним порушені вимоги ст.ст. 12 та 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»; ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; абз. 1 та 20 п. 7 розд. 2 ч. 2, п. 17 розд. 5 ч. 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261; п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Розділу II Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 року № 407, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 року за № 1083/21395; п. п. 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, затвердженого наказом АДПСУ від 25.06.2007 року № 472, п. п. 4.4, 5.1, 9 Кодексу поведінки працівників до функціональних обов`язків, яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ, ГУДСУ від 05.07.2011 року № 330/151/809/434/146.

З урахуванням наведених обставин, відповідно до наказу начальника Харківського прикордонного загону від 18.10.2018 року № 1430-аг на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність». Таким чином, до позивача застосовано не саме суворе дисциплінарне стягнення. При цьому, жодних умов у законодавстві щодо градації (від менш суворого до більш суворого) застосування того чи іншого виду стягнення командиром (начальником), не передбачено. Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Наведеним доводиться, що начальник Харківського прикордонного загону ДПСУ під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24.03.1999 року N 551-XIV, діяв на підставі, в межах наданої дисциплінарної влади та своїх повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року (рішення у повному обсязі складено 22.03.2019 року) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмолено.

Висновок суду вмотивований необґрунтованістю посилання позивача на відсутність підстав для призначення службового розслідування відповідно до наказу Харківського прикордонного загону ДПСУ від 21.09.2018 року № 1304, оскільки окреслене питання не віднесене до обсягу позовних вимог. Разом із тим, судом не встановлено необхідності застосування положень ч. 2 ст. 9 КАС України.

Крім наведеного, суд визначився про порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України «Про прикордонний контроль» та абз. 20 п. 7 розділу 2 частини 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

Суд не прийняв до уваги доводи позивача про те, в ході проведення службового розслідування йому не надали можливість ознайомитись з матеріалами, оскільки в матеріалах службового розслідування відсутні волевиявлення позивача про ознайомленням з ним, і позивачем не підтверджено факт такої відмови з боку відповідача.

За наведеного, суд дійшов до висновку про те, що оскаржуваний наказ № 1430-АГ від 18.10.2018 року начальника Харківського прикордонного загону ДПСУ винесено відповідно до положень законодавства, а висновки службового розслідування підтверджені наявними матеріалами адміністративної справи.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення, та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що судом взято за основу пояснення відповідача, що були викладені у відзиві на позов, і безпідставно не прийнято пояснення про не порушення ним п. 1 ст. 3 Закону України «Про прикордонний контроль» та абз. 20 п. 7 розділу 2 ч. 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон».

Судом не досліджено та не надано правової оцінки відповідним поданням та наказам щодо призначення позивача до відповідних нарядів за поточний та попередні періоди.

Крім того, судом безпідставно не надано правової оцінки твердженням щодо повторної перевірки документів у зазначених осіб та внесенням даних до відповідної бази даних, у зв`язку зі складністю окремих випадків, скануванні документів та здійсненням контролю ефективно з метою уникнення безпідставних затримок та черг при проходженні контролю іншими особами.

Судом також не було досліджено факт доведення до відома позивача та його обізнаність зі зміненими нарядами відповідачем, а також причини та підстави такої зміни.

Також, серед доводів апеляційної скарги скаржник зазначив про те, що суд першої інстанції безпідставно не вийшов за межі позовних вимог, так як окреслене питання, а саме законність призначення службової перевірки, прямо впливає на законність її результатів.

У відзиві на апеляційну скаргу Харківський прикордонний загін ДПСУ наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у відзиві на позов, та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі службової записки від 21.09.2018 року № Р-11121, у зв`язку із проведенням оперативно-слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000733 від 12.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 сит. 368 КК України щодо старшого прапорщика ОСОБА_1 та з метою перевірки дотримання вимог законодавства України з питань прикордонного контролю, встановлення можливих порушень несення служби під час виконання обов`язків в пункті пропуску «Гоптівка» старшим прапорщиком ОСОБА_1 , - начальником Харківського прикордонного загону ДПСУ Гоць Р. винесено наказ № 1304 від 21.09.2018 року «Про призначення службового розслідування» /а.с. 16-17/.

За результатами службового розслідування, 09.10.2018 року начальником Харківського прикордонного загону ДПСУ затвердженого висновок, відповідно до якого, в діях старшого прапорщика ОСОБА_1 встановлено порушення, що полягають у:

1) Здійсненні дій під час несення служби з охорони державного кордону України в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску», які не передбачені обов`язками та правами в даному виді прикордонних нарядів, а саме здійснив внесення інформації до відомчої бази даних ПТК АПК «Гарт- 1/П», чим порушив пункт 17 розділу 5 частини 2 «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261;

2) Не виконанні вимог наказу на охорону державного кордону України, не здійсненні прикордонного контролю у відповідності до вимог діючого законодавства з прикордонних питань, чим порушено абзац 1 та 20 пункту 7 розділу 2 частини 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261;

3) Здійсненні стандартної перевірки документів у іноземців, перебуваючи в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску», чим порушено п. 2.1. Розділу II Інструкції, затвердженої наказом № 407;

4) Здійсненні перевірки документів без відповідного допуску до самостійного несення служби в прикордонному наряді «Перевірка документів», чим порушено п. 2.2. Розділу II Інструкції, затвердженої наказом № 407;

5) Здійсненні перевірки документів у невідповідному приміщенні та не передбаченому для таких дій автоматизованому робочому місці, а саме: внесення інформації було здійснено в приміщенні старшого прикордонного наряду та на автоматизованому старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску, чим порушено п. 2.3. Розділу II Інструкції, затвердженої наказом № 407;

6) Введенні до Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» інформації про осіб в порушення визначеного порядку, чим порушено пункти 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом АДПСУ від 25.042007 року № 472;

7) Не здійсненні доповіді по команді про допущення порушення порядку перевірки документів та введення в базу даних інформації про іноземців, чим порушено статті 12 та 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»;

8) Порушенні вимог Кодексу поведінки працівників до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами.

Зазначені вище дисциплінарні правопорушення вчинені ОСОБА_1 умисно. Мотивів, обтяжуючих обставин, обставин, що пом`якшують або знімають вину не встановлено. Заперечень, заяв, клопотань під час проведення службового розслідування від позивача не надходило

За висновком службового розслідування, запропоновано інформацію щодо грубого порушення 26.06.2018 року старшим прапорщиком ОСОБА_1 обов`язків в прикордонному наряді під час несення служби з охорони державного кордону України вважати такою, що підтвердилась.

У зв`язку з невиконанням обов`язків військової служби та службових обов`язків в прикордонному наряді, порушення військової присяги ст.ст. 12 та 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»; ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; абз. 1 та 20 п. 7 розд. 2 ч. 2, п. 17 розд. 5 ч. 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261; п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Розділу ІІ Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 року № 407, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 року за № 1083/21395; п. п. 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» затвердженого наказом АДПСУ від 25.06.2017 року № 472, п. п. 4.4, 5.1, 9 Кодексу поведінки працівників до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ, ГУДКСУ від 05.07.2011 року № 330/151/809/434/146, старшого техніка відділення зв`язку - інспектора прикордонної служби І категорії ВПС «Вільхуватка» старшого прапорщика ОСОБА_1 . притягнути до відповідальності правами начальника прикордонного загону у виді «попередження про неповну службову відповідність» /а.с. 18-35/.

Наказом Харківського прикордонного загону ДПСУ від 18.10.2018 року № 1430-АГ «Про підсумки проведення службового розслідування» за невиконання обов`язків військової служби та службових обов`язків в прикордонному наряді, порушення військової присяги, п. 1 ст. 3 та пп. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про прикордонний контроль»; ст.ст. 12 та 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»; ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; абз. 1 та 20 п. 7 розд. 2 ч. 2, п. 17 розд. 5 ч. 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261; п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Розділу II Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 року № 407 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 року за № 1083/21395; п. п. 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом АДПСУ від 25.06.2007 року № 472, п. п. 4.4, 5.1, 9 Кодексу поведінки працівників до функціональних обов`язків, яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ, ГУДСУ від 05.07.2011 року № 330/151/809/434/146, старшого техніка відділення зв`язку -інспектора прикордонної служби І категорії відділу прикордонної служби «Вільхуватка» старшого прапорщика ОСОБА_1 , попередити про неповну службову відповідність /а.с. 131-135/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затверджена наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 14.02.2005 року № 111, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 року за № 261/10541 (подалі - Інструкція № 111).

Так, відповідно до п. 2 Інструкції № 111, службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільних осіб або заподіяло їм матеріальну чи моральну шкоду;

невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань;

у разі поранення або смерті, що сталися внаслідок застосування військовослужбовцем фізичного впливу і спеціальних засобів, а також у разі застосування зброї до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального правопорушення або адміністративного корупційного правопорушення.

Рішення про проведення службового розслідування приймається начальником (командиром), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування призначається письмовим наказом. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, мета та термін проведення, а також посадова особа (особи), якій (яким) доручено його проведення (п. 5).

За визначенням п. 6 Інструкції № 111 підставою для призначення службового розслідування можуть бути рапорти посадових та службових осіб добового (прикордонного) наряду, командирів підрозділів, начальників служб, інших посадових осіб, окремих військовослужбовців, заяви (скарги) громадян, подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, а також інші повідомлення про правопорушення, події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися.

Командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти вчинення правопорушення, події тощо зобов`язані негайно письмово доповісти в установленому порядку начальникові (командиру) органу Держприкордонслужби України.

Начальник (командир) зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше триденного терміну з моменту, коли йому стало відомо про факт учинення правопорушення, подію, що потребують з`ясуванню обставин, за яких вони сталися (п. 7).

Як установлено судовим розглядом, підставою для призначення службового розслідування відносно позивача ОСОБА_1 слугувала службова записка першого заступника начальника загону - начальника штабу підполковника К. Барбашова від 21.09.2018 року, у зв`язку із проведенням на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року у справі № 640/15891/18 оперативно-розшукових дій в рамках кримінального провадження № 0000733 від 12.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: проведенням обшуку приміщення, що займає Харківський прикордонних загін ДПСУ, з метою виявлення та вилучення речей, предметів і документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, < > матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 203 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інших документів, пов`язаних із охороною державного кордону прикордонним нарядом ППр «Гоптівка» /а.с. 36, 41, зворот/.

Відтак, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про відсутність у відповідача правових підстав на призначення та проведення службового розслідування відносно нього, оскільки зазначені вище вимоги Інструкції № 111 відповідачем дотримані.

Відповідно до п. 13 цієї Інструкції особам, які проводять службове розслідування, надається право:

отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки;

ознайомлюватися і вивчати, у тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування;

отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб (п. 14).

Згідно п. 18 Інструкції № 111 за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються, окрім іншого, заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Кожен учасник розслідування має право письмово викласти свою окрему думку, яка додається до висновку (п. 19).

Наказ (витяг з наказу в частині, що його стосується) про притягнення до відповідальності посадовою особою, визначеною в наказі, доводиться до відома особи (осіб) під розписку із зазначенням дати доведення (п. 32).

З урахуванням тієї обставини, що заперечень, заяв, клопотань під час проведення службового розслідування від ОСОБА_1 не надходило /а.с. 29/, і доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанції позивачем не надано, колегія суддів не приймає до уваги його доводи про те, що відповідачем порушено його право на ознайомлення із матеріалами службового розслідування.

Крім наведеного, колегія суддів зауважує, що положеннями Інструкції № 111 не визначено обов`язку вручення наказу про притягнення до відповідальності особі, відносно якої він винесений, відтак, відповідач діяв у відповідності до вимог п. 32 Інструкції № 111.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків < >.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначаються Законом України від 05.11.2009 року № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (подалі - Закон № 1710-VI).

Статтею 2 Закону № 1710-VI визначено, що прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль здійснюється щодо:

1) осіб, які перетинають державний кордон;

2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі;

3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає:

1) перевірку документів;

2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів;

3) виконання доручень правоохоронних органів України;

4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України;

5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон;

6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Прикордонний контроль забезпечується шляхом:

1) установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням;

2) застосування технічних засобів прикордонного контролю, використання службових собак та інших тварин;

3) створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних;

4) спостереження за транспортними засобами і в разі потреби їх супроводження;

5) здійснення адміністративно-правових, а також оперативно-розшукових заходів;

6) організації і забезпечення взаємодії з підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких пов`язана з міжнародним сполученням;

7) координації дій контрольних органів і служб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1710-VI під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України «Про Державну прикордонну службу України», іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України.

Основні завдання, права, обов`язки та порядок організації служби прикордонних нарядів з охорони державного кордону і під час виконання завдань, спрямованих на реалізацію функцій Державної прикордонної служби України визначаються положеннями Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.10.2015 року № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року № 1391/27836 (подалі Інструкція № 1261).

Відповідно абз. 3 п. 1 розд. 1 ч. 1 Інструкції № 1261, прикордонним нарядом є одна або кілька озброєних чи спеціально екіпірованих уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або здійснюють інші повноваження у випадках, передбачених Законом України «Про Державну прикордонну службу України».

Пунктом 7 розд. 2 ч. 2 Інструкції № 1261, під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані, окрім іншого, нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду відповідно до вимог Закону України «Про прикордонний контроль», нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України.

Відповідно до п. 17 розд. 5 ч. 2 Інструкції № 1261, старший прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон - прикордонний наряд у складі одного прикордонника, який призначений для керівництва діями прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду).

Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску призначається з числа офіцерів (підготовлених військовослужбовців сержантського і старшинського складу), які мають допуск до самостійного керівництва службою, і є безпосереднім начальником для усього особового складу прикордонних нарядів у пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду).

Під час виконання завдань старший прикордонних нарядів у пункті пропуску зобов`язаний:

організовувати службу прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду) і керувати нею, контролювати виконання завдань;

особисто перевіряти документи, що викликають сумніви в їх дійсності;

за потреби особисто оглядати транспортні засоби і вантажі;

організовувати використання технічних засобів прикордонного контролю, спеціальних інформаційно-пошукових програм;

виявляти злочинні дії, кримінальні та адміністративні правопорушення в пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду-виїзду), здійснювати відповідні адміністративно-процесуальні дії;

організовувати ефективне застосування прикордонними нарядами профілів ризику;

періодично під час служби здійснювати перевірку несення служби окремими прикордонними нарядами шляхом опитування, спостереження за їх діями, навчальних закладок;

підтримувати взаємодію зі співробітниками органів внутрішніх справ, Служби безпеки України, контрольних органів і служб, які беруть участь у пропуску через кордон осіб, транспортних засобів і вантажів;

контролювати дотримання підлеглими вимог чинного законодавства щодо охорони інформації з обмеженим доступом;

чітко, стисло й об`єктивно доповідати дані обстановки, результати прикордонного контролю, необхідні висновки і пропозиції;

відповідно до міждержавних угод підтримувати взаємодію з підрозділами прикордонного контролю суміжної держави.

Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску в межах своїх повноважень має право:

визначати додаткові завдання та віддавати накази прикордонним нарядам у пунктах пропуску (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), контролювати їх виконання;

визначати порядок і час прийому їжі, а в разі несення служби понад 12 годин - відпочинку прикордонними нарядами в пункті пропуску;

приймати рішення на пошук та затримання правопорушників.

Також старший прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон виконує інші завдання та обов`язки, визначені нормативно-правовими актами та актами організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України та Державної прикордонної служби України.

Відповідно до абз. 20 розд. 5 ч. 2 Інстукції № 1261, перевірка документів - прикордонний наряд у складі одного та більше прикордонників, який призначений для перевірки документів у осіб з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, в`їзду та перебування на визначеній території, де Державна прикордонна служба України здійснює прикордонний контроль, інші службові дії з охорони державного кордону, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

У прикордонний наряд призначаються прикордонники, які мають допуск до самостійного несення служби в прикордонному наряді «Перевірка документів».

Під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобов`язаний:

перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території);

здійснювати реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у випадках, передбачених чинним законодавством;

виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді;

виявляти осіб, яким заборонено в`їзд в Україну або стосовно яких є доручення уповноважених органів державної влади;

здійснювати ідентифікацію автомобільних транспортних засобів з метою виявлення серед них викрадених.

Також прикордонний наряд з перевірки документів виконує інші завдання та обов`язки, визначені нормативно-правовими актами та актами організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України.

Загальні засади організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон визначаються положеннями Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 05.06.2012 року № 407, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 року за № 1083/21395 (подалі - Інструкція № 407).

Відповідно до п.п. 2.1 розділу ІІ Інструкції № 407 стандартна перевірка документів здійснюється уповноваженими службовими особами підрозділів охорони державного кордону, які виконують обов`язки в прикордонному наряді «Перевірка документів».

До здійснення стандартної перевірки допускаються службові особи підрозділів охорони державного кордону:

які пройшли спеціальну підготовку у відповідних навчальних закладах Державної прикордонної служби України;

які володіють практичними навиками з ідентифікації особи за фотокарткою (фотозображенням) у паспортному документі пред`явника та розпізнавання ознак підроблення (фальсифікації) документів;

яким надано допуск до самостійного несення служби в прикордонному наряді «Перевірка документів» (п. 2.2 розділу ІІ Інструкції № 407).

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції № 407 стандартна перевірка документів здійснюється:

2.3.1. У пунктах пропуску через державний кордон (пунктах контролю) (далі - пункти пропуску):

на лінії паспортного контролю;

у транспортних засобах закордонного прямування;

у місцях стоянки транспортних засобів закордонного прямування.

2.3.2. Поза пунктами пропуску:

у місцях для проведення контролю осіб;

у спеціально визначених зонах контролю на території морських (річкових) портів, риболовецьких підприємств, причалах (пристанях).

2.3.3. На території суміжних держав у місцях, визначених підпунктом 2.3.1 цього пункту, якщо це передбачено міжнародними договорами.

Пунктами 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 25.06.2007 року N 472, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 05.07.2007 року за N 765/14032 визначено, що уведення інформації до Бази даних осіб здійснюється посадовими особами підрозділів органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, які в установленому порядку призначені і несуть службу в прикордонному наряді «Перевірка документів» із зазначенням реквізитів, перелік яких додається.

За формування Бази даних осіб та підтримання її в актуальному стані відповідають:

в Адміністрації Держприкордонслужби України - начальник Окремого відділу з обробки даних у ЦСД центральної підсистеми системи "Гарт" Державної прикордонної служби України;

в органі охорони державного кордону - керівники підрозділів органу охорони державного кордону (начальник прикордонної комендатури, КПП, відділу прикордонної служби, відділення прикордонного контролю, начальник прикордонної застави (у разі охорони державного кордону в місцевому пункті пропуску через державний кордон), посадова особа, яка безпосередньо вводить інформацію до Бази даних осіб із застосуванням автоматизованих робочих місць ПТК АПК ІТС «Гарт-1».

Інформація про осіб, що вводиться до Бази даних осіб, повинна бути достовірною, без помилок та перекручень і забезпечувати однозначне тлумачення їх користувачами, а також можливість однозначної ідентифікації особи.

Посадові особи, зазначені в пункті 10 цього Положення, відповідають за своєчасність, повноту та достовірність інформації, уведеної до Бази даних осіб.

Як установлено судовим розглядом, 19.09.2018 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року по справі № 640/15891/18 в рамках кримінального провадження № 0000733 від 12.07.2018 року до управління прикордонного загону прибула слідчо-оперативна група СБУ в Харківській області для проведення обшуку в службових приміщеннях Харківського прикордонного загону з метою виявлення та вилучення речей, предметів і документів, щ містять відомості про обставини вчинення правопорушення, свідчать про особу правопорушника та мають значення для даного кримінального провадження, тому числі носіїв інформації, комп`ютерної техніки, мобільних терміналі систем зв`язку та матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 203 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інших документів, пов`язаних з охороною державного кордону України у ППр «Гоптівка» впс «Дергачі».

Матеріалами службового розслідування підтверджується, що відповідно до витягу БД «Гарт 1/П» старшим прапорщиком ОСОБА_1 на виїзд України у пішому порядку 26.09.2018 тюку о 07.11 оформлено громадянина Таджикистану ОСОБА_3 , о 07.13 громадянку Азербайджану ОСОБА_2 та о 07.12 внесено інформацію про перетин державного кордону України на виїзд з України відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_4 .

Як убачається із довідки від 09.10.2018 року, позивач ОСОБА_1 здійснював оформлення громадян які перетинали державний кордон України з автоматизованого робочого місця старшого ПН у ППр «Гоптівка», а саме: № 013-66 ІР адреса (10.146.93.66). /а.с. 43/.

Реєстрація громадян Азербайджану та Таджикистану здійснена саме позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується витягами з баз даних /а.с. 42/.

У період з 25.06.2018 року по 26.06.2018 року позивач перебував на посаді інспектора прикордонного контролю 1 категорії у в/званні старший прапорщик, що підтверджується витягом зі списку особового складу віпс «Гоптівка» (тип А) впс «Дергачі» /а.с. 48/.

Також установлено, що старший прапорщик ОСОБА_1 станом на 26.06.2018 року фактично допуску до самостійної служби в прикордонному наряді «Перевірка документів» не мав, датоштамп № 022 за ним закріплений не був. При цьому, документи про притягнення до адміністративної відповідальності зазначених осіб ним не складались, будь-яких документів, підтверджуючих законність перебування останніх на території України позивач під час службового розслідування не пред`явив, будь-яка інформація щодо пропуску цих осіб в службовій документації старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску позивачем ОСОБА_1 не облікована.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач ОСОБА_1 під час несення служби у пункті пропуску «Гоптівка» 26.06.2018 року, в порушення вимог Інструкції № 407, Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» N 472 здійснив внесення інформації до відомчої бази даних ПТК АПК «Гарт - 1/П» відносно громадянина Таджикистану ОСОБА_3 громадянки Азербайджану ОСОБА_2 та громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , здійснивши при цьому дії, які не передбачені обов`язками старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами відповідача про те, позивачем допущено порушення п. 17 розд. 2 частини 2, абз. 1 та 20 п. 7 розд. 2 ч. 2 Інструкції № 1261, п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Розділу ІІ Інструкції № 407, п. п. 10, 12, 15 та 17 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» № 472.

За наведеного, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, зазначає про те, що оскаржуваний позивачем наказ № 1430-АГ від 18.10.2018 року начальника Харківського прикордонного загону ДПСУ винесено відповідно до положень законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні рішення судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова у повному обсязі складена і підписана 21 червня 2019 року.