Справа № 826/20215/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 червня 2019 року № 826/20215/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс»
доМіністерства юстиції України,
треті особи:1. ОСОБА_1 ,
2. Державний реєстратор Комунального підприємства «Солом`янка сервіс» ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування наказу від 15.12.2016 № 3675/5, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» (далі по тексту - ТОВ «Авіатехсервіс», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - Мін`юст, відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.12.2016 №3675/5;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій №5008981 та №4008981 від 26.09.2016, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.12.2016 №3675/5.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що розгляд скарги відбувся із порушенням встановленої законодавством процедури та з порушенням принципів об`єктивності та добросовісності, крім того було порушено право позивача на участь у прийнятті рішення, а відтак спірний наказ, який було прийнято за наслідками розгляду скарги підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач наполягає на порушенні його права бути присутнім під час розгляду скарги відповідачем, оскільки не був завчасно повідомлений про засідання Комісії. Також позивач наполягає на безпідставності висновків відповідача щодо пропуску триденного строку повідомлення державного реєстратора про прийняте рішення відносно внесення змін до установчих документів та призначення нового директора, оскільки документи були подані 23.09.2016 щодо рішення, прийнятого 20.09.2016. Наведені обставини відповідачем при прийняті оскаржуваного наказу не були прийняті до уваги.

Ухвалою суду від 26.12.2016 Окружного адміністративного суду міста Києві позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час на усунення виявлених судом недоліків.

У зв`язку з наданням позивачем додаткових документів, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

28.03.2017 від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких уповноважений представник Мін`юсту наполягає на правомірності рішення, оскільки останнє прийняте на підставі висновків Комісії, які, за твердженням представника, зроблені з урахуванням встановлених під час розгляду скарги обставин та ґрунтуються на положеннях законодавства, якими регулюються спірні правовідносини. Стосовно доводів позивача про позбавлення його права взяти участь в засіданні під час розгляду Комісією скарги ОСОБА_1, представник відповідача наполягає на належному повідомлені ТОВ «Авіатехсервіс» про розгляд зазначеної скарги, оскільки оголошення про засідання Комісії вчасно розміщено до загального доступу. Крім того, представник відповідача наголошує на безпідставності вимог позивача щодо зобов`язання відновити реєстраційні дії, оскільки у відповідності до вимог законодавства Мін`юст не наділений повноваженнями на проведення будь-яких реєстраційних дій стосовно юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 10.10.2017 за №4403 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 визначено головуючого суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/20215/16 та вказану справу передано 19.10.2017 на розгляд судді Добрівській Н.А., яка своє. Ухвалою від 01.12.2017 прийняла справу до свого провадження та, з урахуванням внесених ухвалою від 3.01.2018 виправлень, призначила справу до розгляду в попередньому судовому засіданні.

Разом з тим, 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його у новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29.01.2018 від Мін`юсту надійшли додаткові пояснення, в яких представником відповідача окремо наголошується на тому, що 28.11.2016 було розміщено оголошення про розгляд скарги на офіційному веб-сайті Мін`юсту, в якому було зазначено «...29.11.2017 року відбудеться засідання Комісії, з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на якому буде розглядатися серед іншого, Скарга ОСОБА_1 від 24.10.2016 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.10.2016 за №32495-0-33-16 (щодо ТОВ «Компанія Авіатехсервіс»), відтак позивач міг ідентифікувати предмет скарги. Крім того, представник відповідача вказує, що згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація про здійснення зв`язку з суб`єктом ТОВ «КОМПАНЯ АВІАТЕХСЕРВІС», адреса електронної пошти e-mail: і 28.11.2017 на дану адресу було направлено повідомлення про засідання Комісії та копії скарги з додатками.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 судом постановлена ухвала про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, третя особа-1) та державного реєстратора Комунального підприємства «Солом`янка сервіс» (далі - держреєстратор ОСОБА_2, третя особа-2), встановивши залученим особам строк для надання письмових пояснень по суті позовних вимог.

Також, у підготовчому засіданні 13.06.2018 судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

При вирішенні питання щодо складу суду, яким має розглядатись дана справа, судом було враховано наступне.

Згідно частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено статтею 32 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до частини другої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (стаття 242).

Враховуючи, що згідно ухвали суду від 01.12.2017 відбулася зміна складу суду, що має наслідком розгляд справи спочатку, відсутність визначення складу колегії суддів, а також з метою дотримання статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про розгляд справи одноособово, про що складено відповідний протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2018.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні за недоведеності факту порушення відповідачем вимог законодавства.

19.12.2018 від представника третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні надав письмові пояснення, в яких наголосив на правомірності дій відповідача та правомірності висновків Комісії та дотримання процедури розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Держреєстратор ОСОБА_2 своїм правом щодо надання письмових пояснень та заперечення на позовну заяву не скористалася, в судові засідання не з`явилась, заяв/клопотань до суду не направляла, причини неявки суду не повідомила.

13.02.2019 на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20.09.2016 загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» було прийнято рішення №20-09/16, згідно якого було звільнено директора ОСОБА_1 та призначено Яремковича І . Я . директором Товариства.

На підставі вказаного рішення 26.09.2016 проведені реєстраційні дії про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (№4008981) та про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (№5008981).

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою (зареєстрована 24.10.2016 за №24) на рішення (дії) держреєстратора, в якій, посилаючись на пропущений Товариством строк повідомлення органу, що провів реєстрацію про внесення змін до установчих документів для внесення відповідних змін до державного реєстру.

29.11.2016 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія) складено висновок, яким зафіксовано наступне.

1. Зміни до установчих документів внесені відповідно до протоколу загальних зборів учасників від 20.09.2016, а документи подано 26.09.2016, тобто порушено триденний строк повідомлення органу, що провів реєстрацію, про внесення змін до установчих документів відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про господарські товариства». Відповідно до пункту 7 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі по тексту - Закон №755-IV у редакції на день виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання. У зв`язку з викладеним держреєстратор ОСОБА_2, за висновком Комісії, відповідно до пункту 7 частини першої статті 27 Закону №755-IV мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації.

2. У поданій заяві про державну реєстрацію зазначено зміну відомостей засновників та заповнено відповідні сторінки щодо трьох учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс». Проте у протоколі загальних зборів учасників від 20.09.2016 зазначено, що до статуту товариства вносяться зміни лише у розділі «Органи управління, порядок формування і компетенція». У зв`язку з викладеним держреєстратор ОСОБА_2 мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації на підставі пункту 3 частини першої статті 27 Закону №755-IV, згідно якої підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в ЄДР.

3. Відповідно до протоколу загальних зборів учасників від 20.09.2016 Товариством звільнено попереднього та призначено нового директора однією датою (20.09.2016), що є порушенням вимог пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, яким встановлено, що днем звільнення вважається останній день роботи. У зв`язку з викладеним держреєстратор ОСОБА_2 мала відмовити у проведенні державної реєстрації на підставі пункту 5 частини першої статті 28 Закону №755-IV, якою встановлено, що підставою для відмови у державній реєстрації є: документи суперечать вимогам Конституції та законам України.

На підставі зазначених висновків Комісія вирішила: скаргу ОСОБА_1 . від 24.10.2016 задовольнити частково; скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.09.2016 №4008981 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та № 5008981 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» (код за ).

15.12.2016 Мін`юстом видано наказ за №3675/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яким відповідно до пунктів 3, 7 частини першої статті 27, пункту 5 частини першої статті 28, частини шостої статті 34 Закону №755-IV та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, наказано скаргу ОСОБА_1 від 24.10.2016 задовольнити частково; скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.09.2016 №4008981 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та № 5008981 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» (код за ).

Не погоджуючись з наказом Мін`юсту і наполягаючи на порушені процедури розгляду скарги та неповному з`ясуванні обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних у справі доказів, суд звертає увагу на наступне.

Предметом оскарження у даній справі є рішення і дії Мін`юсту щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного реєстратора по реєстрації змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Компанія Авіатехсервіс».

Отже, у спірних правовідносинах Мін`юст виступає як суб`єкт владних повноважень, який законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади утворення та організації діяльності органів виконавчої влади врегульовано Законом України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 за №228 (далі - Положення №228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Пунктом 10 Положення №228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Тож у даній адміністративній справі підлягає з`ясуванню, чи були дії Мін`юсту здійснені в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також, чи були їх рішення прийняті на законних підставах.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 (з наступними змінами та доповненнями), а також Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1128 (далі по тексту - Порядок №1128 зі змінами та доповненнями).

Згідно частини першої статті 2 Закону №755-IV, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

У відповідності до частини першої статті 3 цього ж Закону, його дія поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 8 частини другої статті 5 Закону №755-IV до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації віднесено розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання суб`єктами державної реєстрації рішень, передбачених цим Законом.

Згідно частини шостої статті 34 Закону №755-IV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії - у разі оскарження реєстраційної дії;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.01.2016 за №37/5 Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Згідно з пунктом 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Пунктом 14 передбачено, що висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Оскільки у даному провадженні вимоги позивача стосуються саме наказу Мін`юсту, а висновки Комісії за результатами оцінки дій держреєстратора на підставі скарги ОСОБА_1 не оскаржуються і мотиви звернення до суду із даним позовом зводяться саме до порушення позивачем процедури розгляду скарги, що призвели до порушення права позивача до засідання Комісії бути належним чином повідомленим про розгляд скарги та про її зміст для надання своєї письмової позиції з цього приводу, питання правомірності дій держреєстратора і обґрунтованість висновків Комісії у даній справі з`ясуванню не підлягає.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачами законодавчо визначеної процедури розгляду скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Використання прислівника «обов`язково» свідчить про істотність вимоги про запрошення скаржника, суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються), а також інших зацікавлених осіб для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

З огляду на це, неповідомлення скаржника та / або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням.

Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Відтак, якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це є перешкодою у розгляді скарги по суті. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем Комісії відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за №42/28172.

З огляду на передбачені Законом вимоги, встановивши, що особу, якої безпосередньо стосуються реєстраційні дії, що є предметом оскарження до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, не повідомлено про час та місце розгляду скарги або йому не надіслано скарги, Комісія не має законних підстав розглядати скарги по суті, навіть якщо скаржник наполягає на терміновому розгляді скарги, тим більше зважаючи на численні судові спори між скаржником і позивачем.

Способи повідомлення визначені у пункті 10 Порядку №1128, відповідно до якого суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

- телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

- шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

- засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Порядок не визначає вимог щодо змісту повідомлення. Водночас, враховуючи мету такого повідомлення, воно повинно містити інформацію щонайменше про скаржника, суб`єкта оскарження (державного реєстратора, дії якого оскаржуються), осіб, яких безпосередньо стосуються оскаржувані дії, суть скарги, час та місце розгляду скарги. Зміст повідомлення повинен бути достатнім для того щоб зацікавлені особи (зокрема особа, якої стосуються реєстраційні дії), могли зрозуміти, що скарга стосується реєстраційних дій, до яких вони мають відношення, і суть цієї скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Мін`юстом розміщено оголошення про засідання Комісії на 29.11.2016 на 12 год. 00 хв. наступного змісту: «Скарга ОСОБА_1 від 24.10.2016, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.10.2016 за №32495-0-33-16 (щодо ТОВ «Компанія Авіатехсервіс»). на 12 год. 00 хв.». Водночас, відомості про дату і час оприлюднення цього оголошення на сайті Мін`юсту відповідачем не надано.

Зі змісту вказаного оголошення також вбачається, що воно не дає можливості ідентифікувати реєстраційні дії, що є предметом оскарження.

Отже, зазначеним вище вимогам оголошення відповідача не відповідає, а тому воно не може вважатися «належним» за ознакою змісту.

Представником відповідача надано роздруківку на підтвердження направлення на електронну адресу 28.11.2116 електронного листа із вкладенням « 32495-0-33-16 копія скарги авіатехсервіс.pdf (6.5 МБ)». Представником Мін`юсту стверджується про одночасне повідомлення електронним листом про засідання Комісії. Водночас, доказів наявності у даному електронному відправленні такого повідомлення із зазначенням дати і часу розгляду скарги ОСОБА_1 відповідачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що таке електронне направлення 28.11.216 - напередодні засідання, призначеного на 29.11.2016 на 12 год. 00 хв. Здійснено о 16 год. 51 хв., тобто за годину до кінця робочого дня.

Наведене, на переконання суду, могло (в разі отримання ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» вказаного відправлення) спричинити об`єктивну неможливість реалізації зацікавленою особою свого права щодо підготовки своєї письмової позиції з приводу спірного питання та забезпечення участі уповноваженого представника за засіданні Комісії.

Крім того, суд оцінюючи направлене відповідачем на адресу ТОВ «Компанії Авіатехсервіс» письмове повідомлення про засідання Комісії, призначеного на 29.11.2016, засобами поштового зв`язку, враховує, що відповідно до поштового штемпеля таке направлення здійснено відповідачем 30.11.2016 (через два після проведення засідання.

Ці докази відповідачем не спростовано.

Наведе вказує на те, що стосовно позивача не дотримано вимог закону про належне повідомлення про час та місце розгляду скарги. Це порушення призвело до того, що розгляд скарги, яка стосується позивач безпосередньо, було проведено без участі представника Товариства та без урахування його пояснень.

Позбавлення позивача, якого безпосередньо стосуються оскаржувані реєстраційні дії, можливості взяти участь у розгляді скарги, є істотним порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.

Оскільки підставою для прийняття спірного рішення став висновок відповідної Комісії, на останню, серед іншого, покладено обов`язок під час розгляду скарги по суті встановити наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги.

Абзацом першим пункту 11 Порядку №1128 визначено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

У контексті наведеної норми слід зазначити, що обставини належного повідомлення всіх осіб, яких стосується скарга, призначена до розгляду на засіданні відповідної комісії, сприяють дотриманню відповідачем своїх функцій та мають істотне значення для вирішення спору.

Важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов`язана із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. Тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Такий правовий висновок Верховний Суд неодноразово висловлював у своїх постановах, зокрема, від 27.02.2018 у справі №826/4194/16, від 28.03.2018 у справі №826/19452/16, від 06.07.2018 у справі №826/3442/17 та від 18.12.218 у справі №826/8976/17.

Згідно із нормами Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8); органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19). Тобто, у цих нормах Основного Закону України втілено принцип обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом).

Суд враховує, що рішення, дії суб`єкта владних повноважень не можуть бути упередженими. Приймаючи рішення або вчинюючи дію, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти добросовісно, з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Пунктом 8 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як наголошується Верховним Судом, коли в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо (постанова Верховного Суду від 18.12.218 у справі №826/8976/17.

Оскільки у даному провадженні за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про порушення Мін`юстом встановлену законодавством процедуру прийняття рішення, внаслідок чого позивача було позбавлено можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосувалася його інтересів, суд приходить до висновку про протиправність наказу Мін`юсту від 15.12.2016 за №3675/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та про наявність підстав для його скасування.

Водночас, суд вважає за доцільне зазначити про наступне.

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5 (у редакції, яка діє станом на момент розгляду даної справи судом), державна реєстрація проводиться, зокрема, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, у разі набрання даним судовим рішенням законної сили позивач не позбавлений права на звернення до відповідного органу реєстрації з вимогою про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про внесення відповідних змін у відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, суд дійшов до висновку, що наразі позовна вимога про зобов`язання відповідача поновити реєстраційні дії №5008981 та №4008981 від 26.09.2016, скасовані на підставі оскаржуваного наказу є передчасною, а обов`язок в частині скасування / відновлення реєстраційного запису, внесеного на підставі рішення, скасованого у судовому порядку, є законодавчим обов`язком відповідного органу державної реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням того, що позовні вимоги ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, понесених позивачем судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 689,00 грн.

Керуючись ст.ст.3, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2016 за №3675/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авіатехсервіс» (, адреса: 08123, Київська область, Києво-Святощинський район, с. Любимівка, вул. Київська, 88-Б) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська