Справа № 750/11722/13-а
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Трубкіна Р. Я. звернулась до Деснянського районного суду міста Чернігова з заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2014 р. шляхом стягнення з відповідача нарахованих, але не виплачених, сум заборгованості з пенсійних виплат.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, ухвалу суду першої інстанції та заяву задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що згідно довідки про розмір заборгованості із виплати пенсій, сума нарахованої та невиплачено пенсії за період з лютого 2012 р. по лютий 2019 р. становить 103177, 98 грн.; у зв`язку зі шкідливими умовами праці, що спровокували достроковий вихід на пенсію позивача, остання не може забезпечувати себе за рахунок інших засобів до існування, а відповідач, нараховуючи пенсійні виплати обґрунтовує неможливість їх виплати відсутністю бюджетних асигнувань та банкрутством колишнього роботодавця заявника.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 18.06.2019 р. за вх. № 21980, в якому відповідач зауважує, що терміни «поновити» та «стягнути» не є співмірними та у випадку задоволення заяви відбудеться підміна резолютивної частини постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2014 р.

Також відповідач зауважує, що постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2014 р. виконано ним у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.06.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2014 року у адміністративній справі № 750/11722/13-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 09 лютого 2011 року, та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01 лютого 2012 року.

З вказаного випливає, що позивач просить замінити спосіб захисту свого порушеного права з «поновлення виплати пенсії» на «стягнення нарахованих сум», що спростовує доводи відповідача, зазначені ним у відзиві щодо відсутності у зобов`язальній частині вказаної постанови обов`язку останнього з виплати пенсії позивачу.

Необґрунтованими є також доводи відповідача про повне виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2014 р. з цих же підстав, оскільки з довідки № 681 від 09.04.2019 р. вбачається, що жодні пенсійні виплати з лютого 2012 р. на користь позивача проведені не були (а. с. 254 - 255 Т. 1).

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для неможливості виконання судового рішення в частині виплати позивачу нарахованих сум відповідач зазначає відсутність бюджетних асигнувань та особливу процедуру відшкодування таких пенсій роботодавцем позивача.

Зазначене свідчить про можливість виконання судового рішення у випадку надання бюджетних асигнувань, що виключає позитивне вирішення питання на користь заявника.

З огляду на наведене, враховуючи специфіку спору та зважаючи на те, що відповідачем здійснено поновлення нарахування пенсії позивачу, яка буде виплачена після отримання фінансування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви позивача про стягнення нарахованих, але не виплачених, сум з пенсійного органу.

При цьому, позиція судів, висловлена у даному спорі, не створює перешкод позивачу для ініціювання нового спору про стягнення з відповідача нарахованих сум із врахуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Натомість, у межах справи № 750/11722/13-а доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 229, 294, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329, 378 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 20.06.2019 р.)