Справа № 520/4132/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р. № 520/4132/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - Кокарєва А.П.,

представника відповідача - Лютянського М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗАВТОМАТИКА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнення його підстав, про скасування податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 26.03.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки перевірки, на підставі яких були винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення, ґрунтуються лише на припущеннях та спростовуються наявними у нього первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які, в свою чергу, свідчать про реальне здійснення спірних господарських операцій. Крім того, оскаржувані податкові повідомлення - рішення складені з порушенням строків.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду доводів наданого до суду відзиву на позов в контексті того, що зважаючи на вирок Печерського районного суду відносно посадової особи контрагента позивача - ТОВ "ТОП " СТРІМ ТРЕЙД" , беручи до уваги надані позивачем під час перевірки первинні документи, аналізуючи укладені правочини між позивачем та зазначеним контрагентом, неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій з придбання товарів. Крім того, представник відповідача вказував на помилковість доводів позивача, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення складені з порушенням строків.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "УКРГAЗАВТОМАТИКА" ( податковий номер 31440428)з питань дотримання податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » (податковий номер 40921310) за грудень 2016 року, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за січень 2017 року, ТОВ «ПОЛЮС КАПІТАЛ» ( податковий номер 40816361) за листопад 2016 року, ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» (податковий номер 36374863) за вересень та подальшої реалізації.

Результати перевірки викладено в акті від 08.06.2018 року №2324/20-40-14-11-11/31440428 ( а.с.18- 40).

Висновки перевірки свідчать про порушення ТОВ "УКРГAЗАВТОМАТИКА" п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, що призвело до завищення податкових зобов`язань у сумі ПДВ в розмірі 693748 грн., в т.ч. у вересні 2016 року на суму ПДВ у розмірі 432400 грн., у листопаді 2016 року на суму ПДВ у розмірі 251730 грн., у грудні 2016 року на суму ПДВ у розмірі 9618 грн; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 1069994 грн., в тому числі за вересень 2016 року на суму ПДВ у розмірі 681561 грн., за листопад 2016 року на суму ПДВ у розмірі 333245 грн., за січень 2017 року у сумі 55188 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну сум 389503 грн., в тому числі за вересень 2016 року у сумі 259691 грн., за листопад 2016 року у сумі 129 812 грн., та зменшено від`ємне значення ПДВ за вересень 2016 року у сумі 419 грн., за січень 2017 року у сумі 47 731 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення 05.07.2018 року № 2, № 2, № 2, які були оскаржені позивачем до ДФС України в адміністративному порядку.

Рішенням про результати скарги від 25.09.2018 року № 14693/к/98-99-11-01-02-25 ДФС України вказані податкові повідомлення - рішення були скасовані в частині взаємовідносин із ТОВ «ПОЛЮС КАПІТАЛ» , ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» , а в іншій частині, щодо взаємовідносин з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » - залишено без змін ( а.с.78-82).

26.03.2019 у зв`язку із скасуванням ДФС податкових повідомлень рішень 05.07.2018 року № 2, № 2, № 2 ГУ ДФС у Харківській області склало нові податкові повідомлення - рішення: № 1 яким позивачу зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2017 року у розмірі 47731 грн., № 1 яким позивачу зменшено суму податкових зобов`язань за грудень 2016 року на суму 9618 грн. та зменшено суму податкового кредиту за січень 2017 року на суму 7457 грн. ( а.с.15-17).

Позивач, не погодившись з зазначеними податковими повідомленнями -рішеннями, звернувся до суду за їх оскарженням.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень - рішень, при наявності матеріалів податкової інформації інших контролюючих органів та вироку Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року по справі 757/33900/17-к, яким було визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, яка домовилась з іншою особою про придбання та перереєстрацію на своє ім`я, як засновника та службової особи підприємства, в органах державної влади юридичних осіб, зокрема, ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» за грошову винагороду, без наміру здійснювати законну господарську діяльність та з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, стала неможливість підтвердження позивачем реальності придбання товарів від ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД», "розрив ланцюга постачання" внаслідок невстановлення джерела походження товару, який ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» передано за договором купівлі-продажу позивачу, а отже - правомірність формування податкових зобов`язань та податкового кредиту своїм покупцям.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення, в редакції, чинній на момент вчинення господарських операцій), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до п.185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, в розрізі оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, що прийняті на підставі акту перевірки та за результатами адміністративного оскарження, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД ».

Між позивачем та зазначеним контрагентом укладено договір № 1212/16 від 12.12.2016 року за яким, ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » зобов`язується поставити позивачу товар, а позивач - його прийняти та оплатити в кількості та за ціною, згідно видаткової накладної ( а.с.83).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до матеріалів справи надано видаткові накладні, податкові накладні від 13.12.2016 року № 23 на суму ПДВ 1787,88 грн., від 12.12.2016 року № 16 на суму ПДВ 26699,88 грн., від 12.12.2016 року № 15 на суму ПДВ 26699,88 грн., товарно-транспортні накладні, звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку, видаткові накладні щодо реалізації позивачем придбаного у ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » товару по ланцюгу подальшої реалізації на користь контрагентів - КЗОЗ "Харківська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1", ТОВ "Чугуївський масло завод", Харківський національний медичний університет", ПАТ "Укргазвидобування", Головне управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Компанія "Новий офіс", довіреності на отримання товару від позивача уповноваженими особами зазначених контрагентів - покупців, товарно-транспортні накладні на перевезення товару по ланцюгу постачання рахунки - фактури ( а.с.84-132).

Представник позивача зазначав, що висновки перевірки контролюючого органу є хибними, виходячи з наступного. Так, відповідачем було проаналізовано деякі документи та вказано що внаслідок неможливості встановити походження товару який ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » реалізувало позивачеві з посиланням на податкову інформацію.

Проте, на думку позивача, реальність господарських відносин з придбання у ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » та по ланцюгу подальшої реалізації в повній мірі підтверджено в ході розгляду справи.

У свою чергу, суд вказує, що позивачем в ході розгляду справи не доведено та матеріалами справи не підтверджено наявність у позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності : власних або орендованих складських приміщень, доказів оприбуткування товару, отриманого від ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » на складі, рух товару на складі, наявність власних або орендованих транспортних засобів, наявність трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, зокрема, з навантаження/розвантаження.

Крім того, позивач не надав жодних пояснень та доказів того, що товар, який ним було реалізовано по ланцюгу подальшої реалізації на користь контрагентів - КЗОЗ "Харківська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1", ТОВ "Чугуївський масло завод", Харківський національний медичний університет", ПАТ "Укргазвидобування", Головне управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Компанія "Новий офіс" є тим товаром, який позивач придбав саме у ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД ».

Позивач вказував, що підтвердженням господарських операцій є зареєстровані податкові накладні та виписки банку, за якими перераховано на користь ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » кошти за договором у сумі 331125,86 грн.

Крім того, позивач, як довід про реальність господарських операцій між ним та ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » наполягав на повному виконанні умов договору № 1212/16 від 12.12.2016 року.

У свою чергу, сумою договору є 500000 грн., а договір виконано на 331125,86 грн., доказів купівлі товару у ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » на решту суми суду не надано, крім того, купівля - продаж товару відбулась 12.12.2016 року та 13.12.2016 року, а строк дії договору - до 31.12.2016 року.

Доказів продовження строку його дії, або внесення змін в частину його ціни суду не надано.

Крім того, перерахування коштів позивачем на користь ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » відбулось вже після закінчення строку дії договору.

Тобто, у період дії договору № 1212/16 від 12.12.2016 року відбулось невиконання його умов, яке полягало зі сторони ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД » у непередачі товару на повну суму договору, зі сторони позивача - у сплаті за товар вже після закінчення строку дії договору.

Пунктом 4 вищевказаного договору затверджено, що за невиконання його умов сторони несуть майнову відповідальність, а пунктом 6 чітко вказано про вирішення непереборних суперечок у господарському суді.

Доказів реалізації вказаних пунктів договору суду не надано.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з висновками контролюючого органу, про податкові порушення позивача, які спричинені фіктивністю відносин з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД », що у повній мірі узгоджується з податковою інформацією, витяг з якої наведено в акті перевірки та вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року по справі 757/33900/17-к, яким було визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, яка домовилась з іншою особою про придбання та перереєстрацію на своє ім`я, як засновника та службової особи підприємства, в органах державної влади юридичних осіб, зокрема, ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» за грошову винагороду, без наміру здійснювати законну господарську діяльність та з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

Позивач вказував, що реальність подальшої реалізації товару, придбаного у ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» сама по собі також свідчить про реальність відноси між ним та ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД».

У свою чергу, в даній справі мова йде виключно про господарські відносини між позивачем та ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД», оскільки перевіркою не встановлено нереальності подальшого ланцюгу постачання, що узгоджується з тим, що "розрив ланцюга постачання" відбувся саме у подальшій реалізації товару ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» позивачеві внаслідок невстановлення джерела походження товару, який ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» передано за договором купівлі-продажу позивачу, що свідчить про те, що товар, який позивач реалізував на користь КЗОЗ "Харківська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1", ТОВ "Чугуївський масло завод", Харківський національний медичний університет", ПАТ "Укргазвидобування", Головне управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Компанія "Новий офіс" не є тим товаром, який був предметом за договором, укладеним з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД ».

Зазначене також підтверджується тим, що податкові накладні виписані ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД» датовані 12.12.2016 року та 13.12.2016 року, а певні рахунки-фактури позивача, у взаємовідносинах з КЗОЗ "Харківська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1", ТОВ "Чугуївський масло завод", Харківський національний медичний університет", ПАТ "Укргазвидобування", Головне управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Компанія "Новий офіс" на певний асортимент товару складені раніше, а саме: 06.12.2016 року, 07.12.2016 року, 09.12.2016 року, 18.10.2016 року, 05.12.2016 року, 01.12.2016 року, тобто, ще до укладення договору з ТОВ «ТОП СТРІМ ТРЕЙД».

Так, дійсно, видаткові накладні, виписані позивачем вказаним контрагентам, датовані з 12.12.2016 року, проте, до матеріалів справи не надано договорів позивача з КЗОЗ "Харківська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1", ТОВ "Чугуївський масло завод", Харківський національний медичний університет", ПАТ "Укргазвидобування", Головне управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Компанія "Новий офіс" зі змісту яких яких можливо було б встановити той факт, що спочатку позивач формує відповідні рахунки на певні товари, а вже потім, здійснює пошук контрагента, який ці товари може реалізувати позивачеві.

Представник позивача з цього приводу не надав жодних пояснень та доказів щодо вказаної специфіки його господарської діяльності та, як наслідку - наявності ділової мети.

Відповідно до Роз`яснень інформаційного листа від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 Вищого адміністративного суду України, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

Щодо посилань позивача про порушення строків винесення спірних податкових повідомлень - рішень та, як наслідок, з посиланням на певну судову практику, їх незаконність, суд вказує наступне.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року № 1204 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за № 124/28254) податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Пунктом 5 розділу ІІ зазначеного порядку встановлено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Таким чином, відповідні строки, з боку ГУ ДФС в Харківській області рахуються з наступного робочого дня після отримання рішення ДФС України від 25.09.2018 року № 14693/к/98-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги позивача.

Позивач вказував про порушення таких строків, оскільки рішення про результати розгляду скарги датоване 25.09.2018 року, а податкові повідомлення - рішення - 26.03.2019 року.

У свою чергу, з листа ДФС України від 21.03.2019 року № 9356/7/99-99-11-04-02-17 вбачається, що рішення ДФС України від 25.09.2018 року № 14693/к/98-99-11-01-02-25 отримано ГУ ДФС в Харківській області 21.03.2019 року ( вх. № 1589/8).

Відповідний строк рахується з 22.03.2019 року - що є п`ятницею та першим робочим днем, наступним за днем отримання рішення ДФС України, 23.03.2019 року та 24.03.2019 року є суботою та неділею - вихідними днями відповідно.

Другим робочим днем після отримання рішення ДФС України є понеділок -25.03.2019 року, третім робочим днем є вівторок - 26.03.2019 року, що є днем складення спірних податкових повідомлень - рішень.

Отже, відповідачем дотримано строки, що унормовані п.7 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року № 1204.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення, прийняті на його підставі та за наслідком адміністративного оскарження первинних податкових повідомлень - рішень 05.07.2018 року № 2, № 2, № 2 без порушень строків та вимог Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року № 1204 - законними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем було належним чином доведено правомірність спірних податкових повідомлень - рішень.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗАВТОМАТИКА" (вул. Ярославська, буд. 32, к. 8,м. Харків,61052, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 20 червня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.