Справа № 300/351/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4173/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року (суддя першої інстанції Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ),

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, зобов`язання здійснити з 14 березня 2011 року перерахунок пенсії включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням відомостей, що зазначені в довідці, виданої Національним банком України №60-0027/523 від 09.08.2018, у тому числі сум надбавки за виконання особливо важливої роботи, премії місячної, матеріальної допомоги на оздоровлення, премії та індексації заробітної плати в розмірі 84% відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити їй недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, що зазначені в довідці виданої Національним банком України за №60-0027/523 від 09.08.2018, у тому числі сум надбавки за виконання особливо важливої роботи, премії місячної, матеріальної допомоги на оздоровлення, премії та індексації заробітної плати із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення. Зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, що зазначені в довідці виданої Національним банком України за №60-0027/523 від 09.08.2018, у тому числі сум надбавки за виконання особливо важливої роботи, премії місячної, матеріальної допомоги на оздоровлення, премії та індексації заробітної плати в розмірі 84% відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити недоплачені суми пенсії, з 01.11.2018 року. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 1152,60 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке винесене з порушенням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати тощо) не включається у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця та не передбачена Законом України «Про державну службу».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на їх забезпечення, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2007 на підставі наказу №1456-к від 23.10.2007 була призначена на посаду головного аудитора відділу аудиту структурних одиниць і підрозділів управління аудиту центрального апарату та структурних одиниць і підрозділів департаменту аудиту Національного банку України, як таку, що пройшла за конкурсом з тримісячним випробувальним терміном, прийнято присягу державного службовця та присвоєно 7-ий а згодом 6-тий ранг державного службовця. У відповідності до наказу №828-к від 12.03.2011 позивача 14.03.2011 звільнено з роботи, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ст. 40 КЗпП України) та виходом на пенсію відповідно до статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку», що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 15-16).

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 виданого 17.03.2016 (а.с. 13).

ОСОБА_1 звернулася до Національного банку України про надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2011 року.

Національним банком України на звернення ОСОБА_1 від 25.07.2018 видано довідку №60-0027/523 від 09.08.2018.

Згідно даної довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією) №60-0027/523 від 09.08.2018 року, позивачу за період з 01.01.2009 року по 28.02.2011 року на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Інші виплати: нараховано премія до свята 62930,00 грн. за період з 01.03.2009 по 28.02.2011, нараховано індексація 242,71 грн. за період з 01.03.2009 по 28.02.2011, нараховано матеріальна допомога 20533,20 грн. за період з 01.03.2009 по 28.02.2011, нараховано премія за вагомий внесок 11550,00 грн. за період з 01.03.2009 по 28.02.2011 (а.с. 17-18).

14.11.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, у якій зокрема зазначила, що при призначенні її пенсії нею було подано документи що підтверджують стаж на державній службі а також довідку про заробітну плату. Однак, при обчисленні пенсії Надвірнянське ОУПФУ не включило до її заробітку такі види оплати праці як премії, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, індексація, незважаючи на те, що із всіх сум були сплачені страхові платежі до Пенсійного фонду і вони відображені в її індивідуальних відомостях (форма ОК-5), що підтверджується довідкою про складові заробітної плати №60-0027/523 від 09.08.2018. Просила Надвірнянське ОУПФУ усунути вищевказані порушення та врахувати вищевказані види оплати праці (премії, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, індексація) та доплатити належні їй пенсії (а.с. 19).

Проте, листом № 402/Д-15 від 05.12.2018 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії (а.с. 20).

Позивач оскаржила таку відмову до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що отримані ОСОБА_1 суми виплат, з яких фактично нараховано та сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в її дохід, як застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії державного службовця позивачу) (далі - Закон № 3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 37-1 Закону № 3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до частин 2, 7 статті 33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції чинній на момент призначення пенсії державного службовця позивачу) посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 статті 37-1 Закону № 3723-XII перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про перерахунок пенсії підлягають задоволенню не у зв`язку з наявністю законних підстав для перерахунку, які виникли на час подання заяви (підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом (стаття 371 Закону № 3723-ХІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії і до 01 січня 2015 року), а через те, що на час призначення пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини першої статті 66 Закону № 1788-XII до заробітку для її обчислення не були віднесені всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплати, доходу)

Така ж правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховнии Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.03.2018 у справі 357/11011/16-а.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи практику розгляду ЄСПЛ справ щодо порушення права володіння майном, включає в себе право на пенсію та соціальні виплати:

Cправа «Міллер проти Австрії» (заява № 5849/72) від 16 грудня 1974 року - обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Справа «Гайгузус проти Австрії» (заява № 17371/90) від 16 вересня 1996 року - якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (п. 39).

Справа «Стек та інші проти Сполученого Королівства» (заяви №№ 65731/01 та 65900/01) від 12 квітня 2006 року - в сучасній демократичній державі багато осіб протягом усього свого життя або ж його частини, коли йдеться про засоби для існування, перебувають у повній залежності від виплат за соціальним страхуванням або соціальним забезпеченням. В правових системах багатьох країн визнається, що такі особи потребують певного забезпечення, і відтак для них передбачається, що в разі дотримання умов, за яких вони можуть скористатися цими встановленими для них виплатами, вони автоматично будуть отримувати відповідні виплати.

Справа «Сук проти України» (Заява № 10972/05) від 10 березня 2011 року поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (п. 22, 23).

Справа «Пічкур проти України» (Заява № 10441/06) від 07 листопада 2013 року - якщо у договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, зумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства (п. 41).

Отже, право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, що зазначені в довідці виданої Національним банком України за №60-0027/523 від 09.08.2018, у тому числі сум надбавки за виконання особливо важливої роботи, премії місячної, матеріальної допомоги на оздоровлення, премії та індексації заробітної плати в розмірі 84% відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Проте, згідно наявних в матеріалах справи квитанцій №0.0..1 від 19.12.2018 та №0.0..1 від 15.02.2019 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у сумі 768,40 грн, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, суд першої інстанції задовольнивши частково позов, дійшов помилкового висновку про необхідність стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 1152,60 грн.

Відтак, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. 243, ст.ст. 308, 311, п. 1, 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково, змінити рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у справі № 300/351/19 в частині стягнення судового збору, вказавши замість суми 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у справі № 300/351/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
В. В. Святецький