Справа № 823/150/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа № 823/150/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представника позивача - ОСОБА_7 (за довіреністю),

представника відповідача - Савенко Ю.Н. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області № від 09.10.2015, № від 09.10.2015, № від 09.10.2015, № від 09.10.2015, № від 09.10.2015;

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 09.10.2015;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 09.10.2015, № від 09.10.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками документальної планової невиїзної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення податкового законодавства. Позивач стверджує, що висновки контролюючого органу не відповідають дійсним обставинам справи, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами у справі. Зокрема, висновок про завищення витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей на суму 78465,27 грн суперечить об`єктивним обставинам справи, оскільки всі витрати в повній мірі підтверджуються наданими до перевірки первинними документами бухгалтерського обліку. Не відповідають дійсності висновки податкового органу про несвоєчасне здійснення коригування податкового кредиту в сумі 2142,16 грн, у зв`язку з поверненням товару постачальнику ТОВ «Баядера Логістик», оскільки проведення вказаного коригування за серпень 2014 року підтверджується розрахунком коригування №3321/2 від 26.08.2014 та декларацією за вказаний період, які своєчасно подані до податкового органу. Позивач також зазначає про безпідставність висновків акта перевірки щодо виплати доходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поза межами платіжних відомостей (в «конвертах») без утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та вказує, що матеріалами перевірки не підтверджується нарахування та виплата на користь вказаних осіб відповідних сум.

03 березня 2016 року до суду надійшли заперечення проти адміністративного позову.

13 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У запереченнях проти адміністративного позову та відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за наслідками перевірки позивача встановлено завищення витрат на придбання ТМЦ за 2013 рік на суму 78465,27 грн, та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 11796,79 грн. Відповідач зазначає, що наявність документів первинного обліку, наданих до суду та до експертної установи не може слугувати належним підтвердженням реальності операцій, так як вказані документи не надавались платником податків та не досліджувались контролюючим органом під час перевірки, про що чітко зазначено в акті перевірки. Під час перевірки позивача також встановлено, що в порушення вимог п.п.192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, платник попередньо включив до складу податкового кредиту та не відкоригував суму ПДВ 2142,16 грн, чим завищив податковий кредит на відповідну суму ПДВ; перевіркою питань використання у діяльності праці найманих осіб встановлено виплату заробітної плати за виконані роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поза платіжними відомостями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2012-2014 р.р.; ФОП ОСОБА_1 06.10.2013 у день фактичного надходження 146,30 грн та 271,65 грн готівки не здійснено запис (оприбутковано) у Книзі обліку розрахункових операцій, чим порушено вимоги п. 2.6 розд. 2 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

22 травня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що явне порушення відповідачем процедури передачі і повернення документів в процесі перевірки надало можливість створити неіснуючі факти порушень податкового законодавства, та стверджувати про ненадання до перевірки документів на підтвердження здійснених витрат у 2013 році на суму 78465,27 грн. Факти порушень щодо наявності у позивача працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також виправлення в датах отримання позивачем готівкових коштів були створені штучно, для збільшення донарахувань податкових зобов`язань та штрафних санкцій.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Орленко В.І. від 19.02.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 21.03.2016 призначено по справі №823/150/16 судово-економічну експертизу; провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П. від 27.04.2016 прийнято до свого провадження адміністративну справу №823/150/16.

Ухвалою суду від 03.07.2017 поновлено провадження у справі №823/150/16.

Ухвалою суду від 03.07.2017 призначено судово-економічну експертизу, провадження у справі №823/150/16 зупинено до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 02.05.2019 поновлено провадження у справі №823/150/16.

Усною ухвалою суду від 14.05.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, здійснено заміну первинного відповідача на його правонаступника Головне управління ДФС у Черкаській області.

В судовому засіданні 18 червня 2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 18 червня 2019 року заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 04 листопада 1997 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради.

На підставі наказів ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 03.08.2015 №922, від 12.08.2015 №960, від 19.08.2015 №979, від 28.08.2015 №1028, направлення №379/23-01-17-0 від 17.08.2015, та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на ІІІ квартал 2015 року, з 17.08.2015 по 31.08.2015 посадовими особами ДПІ у м. Черкасах проведено документальну планову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014.

За наслідками перевірки складено акт від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за червень 2014 року на суму 2142,16 грн;

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2012 - 2014 р.р. на суму 11769,79 грн;

- п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині нарахування (утримання) та перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті на користь фізичної особи - платника податку сум винагороди, виплаченої поза платіжними відомостями за виконані роботи, в результаті чого визначено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 484,81 грн;

- п.п. 2 та п.п. 3 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2012 - 2014 р.р. на суму 6726,62 грн;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску 3,6 % в сумі 635,90 грн, 36,8 % - 6500,33 грн.

- п. 51.1 ст. 51 та п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України - відображення не в повному обсязі інформації в Податкового розрахунку за формою №1-ДФ;

- п. 2.6 гл. 2 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

На підставі акта перевірки, ДПІ у м. Черкасах прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2015 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2678,00 грн, в т.ч. за основним платежем 2142,00 грн, за штрафними санкціями 536,00 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.10.2015, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 713,62 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 09.10.2015, за яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 3568,12 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 09.10.2015, за яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в сумі 672,66 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про застосування штрафних санкцій на суму 2089,75 грн за порушення п. 2.6 розд. 2 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»;

- податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 14712,24 грн, в т.ч. за основним платежем 11769,79 грн, за штрафними санкціями 2942,45 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 728,97 грн, в т.ч. за основним платежем 484,82 грн, за штрафними санкціями 244,15 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 1020,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри (п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару (п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України).

З акта перевірки від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ вбачається, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації за 2012-2014р.р. відповідно до наданих платником документів встановлено розбіжності з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, зокрема, за 2013 рік в сумі 78465,27 грн, що призвело до завищення витрат на суму 78465,27 грн. Платником зайво включено до вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей витрати, що відображені в додатку 5 Декларації про майновий стан у розмірі 78465,27 грн на суму придбання, по якій не надано для перевірки розрахункові, первинні документи або інші підтверджуючі документи, що призвело до завищення витрат за 2013 рік на суму 78465,27 грн, та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 11769,79 грн.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 №885/17-23, №661/18-23 документально підтверджується придбання ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 товарів на суму 1332428,29 грн, в т.ч. ПДВ 222071,38 грн. (без ПДВ 1110356,91 грн). За даними Книги обліку доходів ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 підприємцем придбано товарів на суму 1110356,91 грн (без ПДВ). Підсумовуючи викладене, документально не підтверджується зазначений в акті ДПІ у м. Черкасах №130/23-01-17-01/5 від 14.09.2015 висновок про завищення ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік витрат, безпосередньо пов`язаний з одержанням доходу на суму 78465,27 грн.

Відповідно документально не підтверджується висновок акту ДПІ у м. Черкасах №130/23-01-17-01/5 від 14.09.2015 в частині заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2012 - 2014 р.р. на суму 11769,79 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах № від 09.10.2015 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму 14712,24 грн, в т.ч. за основним платежем 11769,79 грн, за штрафними санкціями 2942,45 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення відповідача № від 09.10.2015 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України визначає, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Отже, у разі зміни податкових зобов`язань продавця у зв`язку з поверненням ним покупцю коштів за товари (послуги) або повернення товарів, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної виписується в день повернення, незалежно від того, чи здійснювалась така операція у тому самому звітному періоді, в якому було виписано податкову накладну, чи в іншому періоді.

В акті перевірки від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ встановлено, що в порушення п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, підприємець попередньо включив до складу податкового кредиту та не відкоригував своєчасно суму ПДВ 2142,16 грн, у зв`язку з невідображенням розрахунку коригування № від 10.10.2014, отриманими від постачальника у зв`язку з поверненням ТМЦ, чим зависив податковий кредит на відповідну суму ПДВ…» за рахунок повернення постачальнику ТОВ «Баядера Логістик» товару, отриманого 30.06.2014.

Операції з повернення товарів відображаються як покупцем, так і постачальником у Реєстрах виданих та отриманих податкових накладних (з від`ємним чи додатним значенням) та відповідно у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у червні 2014 року за рахунок придбання товару у ТОВ «Баядера Логістик» до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість в сумі 2142,16 грн.

Відповідно до копії накладної №3601 від 26.08.2014 покупцем ОСОБА_1 повернуто постачальнику ТОВ «Баядера Логістик» товар на суму 12852,96 грн, в т.ч. ПДВ 2142,16 грн.

В матеріалах справи наявний розрахунок №3321 від 26.08.2014 коригування кількісних та якісних показників до податкової накладної від 18.06.2014 №2612, оформлений ТОВ «Баядеро Логістик». Відповідно до розрахунку коригування кількісних та вартісних показників сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту визначена в розмірі 2142,16 грн.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 192 Податкового кодексу України, коригування товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» зобов`язань на суму 2142,16 грн та коригування (зменшення) ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту на суму 2142,16 грн в Реєстрах виданих та отриманих податкових накладних та в податкових деклараціях з податку на додану вартість відбулось у серпні 2014 року. При цьому, в акті перевірки зазначено, що коригування ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту на суму 2142,16 грн має відбутись у червні 2014 року, тобто у період коли товар придбаний, а не повернутий.

Коригування податкового кредиту на суму 2142,16 грн ФОП ОСОБА_1 відобразив у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, що відповідає вимогам ст. 192 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 №885/17-23, №661/18-23 документально не підтверджується зазначений в акті ДПІ у м. Черкасах №130/23-01-17-01/5 від 14.09.2015 висновок про несвоєчасне коригування ФОП ОСОБА_1 отриманої 18.06.2014 від постачальника ТОВ «Баядера Логістик» суми ПДВ 2142,16 грн у зв`язку з подальшим поверненням товару.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № від 09.10.2015 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про застосування штрафних санкцій на суму 2089,75 грн за порушення п. 2.6 розд. 2 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», суд зазначає таке.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (що було чинне до 05.01.2018) (далі - Положення), визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Відповідно до п. 1.2 гл. 1 Положення книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну; оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 2.6. глави 2 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З акта перевірки від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ вбачається, що перевіркою встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у Книзі обліку розрахункових операцій № від 12.12.2012. Готівкові кошти в сумі 146,30 грн та 271,65 грн отримані ФОП ОСОБА_1 , що підтверджено контрольною стрічкою РРО МINI 500.02МЕ фіскальний звітний чек №1937 від 06.10.2013 та фіскальний звітний чек №1938 від 06.10.2013 оприбутковані у Книзі обліку розрахункових операцій 05.10.2013. Таким чином, в порушення норм чинного законодавства ФОП ОСОБА_1 06.10.2013 у день фактичного надходження 146,30 грн та 271,65 грн готівки не здійснено запис (оприбутковано) в Книзі обліку розрахункових операцій, чим порушено вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення.

За даними акта перевірки у ФОП ОСОБА_1 наявні два Реєстратори розрахункових операцій модифікацій MINI - 500.02МЕ. Під час судового розгляду справи судом досліджена: Книга обліку розрахункових операцій № від 12.12.2012, зареєстрована ФОП ОСОБА_1 у ДПІ у м. Черкасах; контрольна стрічка РРО та фіскальний звітний чек №1937 від 06.10.2013; контрольна стрічка РРО та фіскальний звітний чек №1938 від 06.10.2013.

Відповідно до контрольної стрічки та фіскального звітного чеку №1937 від 06.10.2013 готівкові кошти від продажу товару на суму 146,30 грн ФОП ОСОБА_1 отримано 06.10.2013. Згідно з контрольною стрічкою та фіскальним звітним чеком №1938 від 06.10.2013 готівкові кошти від продажу товару на суму 271,65 грн ФОП ОСОБА_1 отримано 06.10.2013.

Вказані грошові кошти в сумі 146,30 грн та 271,65 грн у Книзі обліку розрахункових операцій № від 12.12.2012 оприбутковано ФОП ОСОБА_1 05.10.2013, чим не дотримано вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 №885/17-23, №661/18-23 документально підтверджується зазначений в акті ДПІ у м. Черкасах №130/23-01-17-01/5 від 14.09.2015 висновок про несвоєчасне оприбуткування ФОП ОСОБА_1 05.10.2013 готівкових коштів в сумі 146,30 грн та 271,65 грн, отриманих підприємцем 06.10.2013, чим не дотримано вимоги п.2.6 глави 2 Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку від 15.12.2004 №637.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 728,97 грн, та податкового повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 1020,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених розділом IV цього Кодексу.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п.п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 164.2.1, 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. «а» п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно з п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

В акті перевірки від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ зазначено, що перевіркою питань використання у діяльності праці найманих осіб встановлено, що офіційно при здійсненні господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 використовував з 01.01.2012 по 31.12.2014 працю 4 найманих працівників, та проведеною перевіркою виявлено, що з квітня по грудень 2012 року отримували ТМЦ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , про що свідчать копії документів, які додаються до акта перевірки.

Перевіркою повноти включення доходів до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 виявлено виплату доходів ФОП ОСОБА_1 впродовж квітня - грудня 2012 року у вигляді заробітної плати поза платіжними відомостями («в конвертах») громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 17664,00 грн, без утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 №885/17-23, №661/18-23 враховуючи те, що у матеріалах відсутні трудові договори / контракти укладені ФОП ОСОБА_1 із фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розрахунково-платіжні відомості, або будь-які інші документи щодо нарахування та виплати фізичним особам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 доходу в сумі 17664,00 грн, не видається за можливе документально підтвердити виплату ФОП ОСОБА_1 протягом 2012 року громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доходу поза платіжними відомостями в загальній сумі 17664,00 грн. Враховуючи вищевикладене, документально не підтверджується зазначений в акті ДПІ у м. Черкасах №130/23-01-17-01/5 від 14.09.2015 висновок про виплату ФОП ОСОБА_1 протягом 2012 року громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в загальній сумі 17664,00 грн поза платіжними відомостями та заниження у зв`язку з цим податку на доходи фізичних осіб, а також єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування.

Суд критично оцінює висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.07.2018 №885/17-23, №661/18-23 по четвертому питанню.

Так, відповідно до видаткових накладних за квітень - грудень 2012 року, копії яких містяться в матеріалах адміністративної справи (а.с. 106 - 130, т. 7) товарно-матеріальні цінності (тютюнові вироби, алкогольні напої) від ФОП ОСОБА_1 отримано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Водночас, у податковому розрахунку за формою №1-ДФ не відображено інформацію про виплачені доходи громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді заробітної плати, виплаченої поза платіжними відомостями.

У таблиці «Узагальненні дані про виявлені розбіжності з даними податкового розрахунку» (ст. 6 акта перевірки) у гр. 6-7 зазначено про розмір виплаченого (нарахованого) доходу ОСОБА_2 (ініціали не зазначено) в сумі 7706,00 грн та ОСОБА_3 в сумі 9058,00 грн. Виходячи з інформації, викладеної в акті перевірки, контролюючим органом визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб 484,81 грн.

Стосовно рішень № від 09.10.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, № від 09.10.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд зазначає таке.

Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:

- роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Оскільки виплату заробітної плати в «конвертах» можна вважати заробітної платою за виконані роботи (послуги), яка виплачується найманому працівнику поза платіжними відомостями, то така заробітна плата відноситься до фонду основної заробітної плати.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється єдиний внесок у розмірі 34,7 відсотка винагороди за цивільно-правовими договорами.

Клас професійного ризику виробництва, до якого віднесено платника єдиного внеску з урахуванням виду його економічної діяльності: клас 5. З урахуванням виду економічної діяльності, установлений розмір єдиного внеску 36,8 % зазначеної бази нарахування.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 2, 6 - 8 частини першої статті 4 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині дев`ятій цієї статті), встановлюється у розмірі 3,6 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Виплата винагороди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 01.04.2012 по 31.12.2012 в сумі 17664,00 грн поза платіжними відомостями (в «конвертах»), призвела до заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на 635,90 грн за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 за ставкою 3,6 % з доходів осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на 6500,33 грн за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 за ставкою 36,8 % на суми заробітної плати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 728,97 грн, податкового повідомлення-рішення від 09.10.2015 № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 1020,00 грн, та рішення № від 09.10.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, № від 09.10.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Щодо доводів позивача про те, що нескладання контролюючим органом опису наданих до перевірки документів, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.3. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395, органи державної податкової служби можуть також запрошувати платників податків для проведення перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, до органу державної податкової служби. Документальна перевірка може проводитися у приміщенні податкового органу за бажанням платника податків.

Перед початком проведення документальної перевірки діяльності платника податків за місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов`язана прийняти надані платником податків оригінали документів, пов`язаних із провадженням діяльності за період, що перевіряється.

Зазначені документи приймаються за описом, складеним платником податків за власним бажанням.

Опис наданих для перевірки документів складається у двох примірниках особисто платником податків у присутності посадової особи, відповідальної за проведення перевірки. В описі в обов`язковому порядку зазначається кожний переданий документ із указанням його найменування, номера та дати видачі. У разі наявності значної кількості однотипних документів, наприклад накладних на придбання товару, в описі допускається запис із зазначенням назви однотипних документів (накладна), їх кількості, за який період діяльності вони надані та кількості аркушів.

У кінці опису платником податків повинно бути зазначено, що для проведення перевірки документи надані в повному обсязі, інші документи, пов`язані із провадженням діяльності, відсутні.

Посадова особа, яка здійснює перевірку, ознайомившись із наданими для перевірки документами, перевіривши їх наявність за описом, робить у ньому запис про прийняття для проведення документальної перевірки документів, пов`язаних із провадженням діяльності, зазначає дату їх прийняття та ставить особистий підпис.

У разі відмови платника податків або його законних представників від особистого складання опису такий опис складається посадовою особою, відповідальною за проведення перевірки, у присутності платника податків. При цьому цей факт зазначається в акті перевірки.

Один примірник опису додається до матеріалів перевірки, інший залишається у платника податків.

Після закінчення перевірки посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, повертає платнику податків документи за описом. Платник податків на першому примірнику опису, що додається до акта перевірки, вчиняє запис: "Документи після завершення проведення перевірки отримано в повному обсязі", зазначає дату їх отримання та ставить особистий підпис.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства України свідчить про те, що опис наданих до перевірки документів, пов`язаних із провадженням діяльності, складається платником податків за власним бажанням, а в разі відмови платника податків або його законних представників від особистого складання опису такий опис складається посадовою особою, відповідальною за проведення перевірки, у присутності платника податків.

Натомість, ні позивач, ні відповідач не довели і не спростували вчинення / невчинення відповідних дій, передбачених в п. 1.13 Порядку №395.

Суд зазначає, що згідно з п. 1.13 акта перевірки від 14.09.2015 №130/23-01-17-01/ (ст. 5 акта перевірки) зазначаються документи, які використано при перевірці, зокрема, декларації про доходи, податкові декларації з податку на додану вартість, звіти з додатками та розшифровками до них, накладні, податкові накладні, довіреності, акти виконаних робіт та інші первинні документи; договори, укладені з постачальниками товарів (робіт, послуг) та покупцями (замовниками); банківські виписки, реєстри виданих та отриманих податкових накладних, книга обліку доходів та витрат ф. 10; і т.д.

Зі змісту сторінки 8 акта перевірки вбачається, що посадовими особами ДПІ у м.Черкасах надано оцінку Книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, що свідчить про дослідження останньої в ході перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 137,80 грн, та за проведення судово-економічної експертизи в сумі 1238 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області № від 09.10.2015 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2678,00 грн, в т.ч. за основним платежем 2142,00 грн, за штрафними санкціями 536,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області № від 09.10.2015 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 14712,24 грн, в т.ч. за основним платежем 11769,79 грн, за штрафними санкціями 2942,45 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 39392109) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 137 (сто тридцять сім) гривень 80 коп., та за проведення судово-економічної експертизи в сумі 1238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.06.2019.

Суддя В.П. Тимошенко