Справа № 317/2539/18(2-а/317/39/2018)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 317/2539/18(2-а/317/39/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2018 року у справі № 317/2539/18 (2-а/317/39/2018) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича, про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення, уточнивши який, посилався на те, що інспектором роти №1 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Іськовим В.М., стосовно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №040872 від 30.07.2018 р., у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 30.07.2018 року о 00 год.30 хвл., керуючи транспортним засобом KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 52 км а/д М-22 Полтава-Олександрія, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України, чим порушив вимоги розділу 33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КпАП України, внаслідок чого, постановою серії ВР №040872 від 30.07.2018 р., його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Вважаючи притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього штрафу.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2018 рокуроку адміністративний позов було задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №040872 від 30.07.2018 р., складену інспектором роти №1 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Іськовим Віталієм Михайловичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КАС України, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськов Віталій Михайлович, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.07.2018 р. інспектором роти №1 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Іськовим В.М., стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №040872 від 30.07.2018 р., у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 30.07.2018 року о 00 год.30 хвл., керуючи транспортним засобом KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 52 км а/д М-22 Полтава-Олександрія, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України, чим порушив вимоги розділу 33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КпАП України, внаслідок чого, постановою серії ВР №040872 від 30.07.2018 р., його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив Розділ 33 додаток 2 Правил дорожнього руху України.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі255.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Приписами п.п. 2.2 п. 2 розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), визначено знак "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні приписів ст.ст 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та зумовлювали обґрунтованість притягнення останнього до адміністративної відповідальності

Таким чином, виходячи з зазначених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування останньої і закриття при цьому провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича- залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2018 року у справі № 317/2539/18 (2-а/317/39/2018)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник