Справа № 598/243/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5711/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2019 року, ухвалене суддею Щербатою Г.Р., 14:34:05 год, м. Збараж, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , в якому просить визнати незаконними дії Мосейка В.А. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення; скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №235634 від 01.02.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2019 року в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зі змісту позовної заяви та пояснень позивача, даних ним в судовому засіданні вбачається, що на момент винесення оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач не заперечував факт керування ним транспортним засобом марки ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів термін дії якого закінчився.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, винесеним з не врахуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2019 року, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №235634 від 01.02.2019 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували порушення ним ПДР України.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.9, ч.1 ст.72, частин 1, 5 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором ГРПП Збаразького ВП ГУНП в Тернопільській області Мосейко В.А., серії ДПО18 №235634 від 01.02.2019 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Із вказаної постанови видно, що 01.02.2018 о 13 год. 12 хв. позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 , не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

В силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 .Правил дорожнього руху України.

Крім того, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №235634 від 01.02.2019 року, не зазначено, які саме пункти Правил дорожнього руху України порушено позивачем.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою не передбачено визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання незаконними дій ОСОБА_2 . щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі є підставними, а тому такі необхідно задовольнити.

Отже, оскаржуванерішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України, є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2019 року у справі №598/243/19 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №235634 від 01.02.2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 19.06.2019.