Справа № 540/926/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/926/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брівер" (далі по тексту - позивач або ТОВ "Брівер") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі по тексту - відповідач або ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2019 р. № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.03.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі складено акт перевірки № 596/21-22-51-12-01/38207273 на підставі якого прийнято податкове повідомлення - рішення 09.04.2019 р. № .

Зі змісту податкового повідомлення-рішення вбачається, що позивачем порушено строк сплати суми грошового зобов`язання з додатку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 101, 87, 87, 87, 87, 87, 71, 55, 40 календарних днів, грошове зобов`язання визначено у сумі 418062,75 грн., за затримку на 27 календарних днів визначено грошове зобов`язання у сумі 1612686,15 грн. Та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % на суму 322537,23 грн.

Позивач зазначив, щодо своєчасності сплати зобов`язань з ПДВ по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року № від 19.11.2018 р., за листопад 2018 року № від 18.12.2018 року, за грудень 2018 року № від 18.01.2019 р. згідно платіжних доручень №508 від 12.11.2018 р., № 523 від 23.11.2018 р., № 554 від 11.12.2018 р., № 587 від 20.12.2018 року, №4 від 09.01.2019 р., № 18 від 16.01.2019 року, однак відповідачем кошти згідно зазначених платіжних доручень зарахувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення по податковому повідомленню-рішенню від 15.11.2018 року № , яке ТОВ «Брівер» не отримувало.

Вказане податкове повідомлення - рішення вважає протиправним у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено безпідставне стягнення грошових коштів з рахунків ТОВ "Брівер" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, які повинні були бути зараховані в рахунок сплати податків відповідно до декларації з податку на додану вартість.

На думку позивача, штрафні санкції застосовуються тільки при сплаті грошового зобов`язання, з якого вираховується сума штрафних санкцій та кількість днів прострочення. Оскільки позивач не сплачував грошові кошти в рахунок погашення податкового боргу, у відповідача відсутнє право на стягнення в примусовому порядку, оскільки відсутнє рішення про стягнення податкового боргу з рахунків відповідача.

Також позивачем зазначено, що податковий орган не наділений правом застосовувати штраф при виконанні п. 9 ст. 87 ПК України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

На підставі вказаного просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.04.2019 р. №.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про зупинення розгляду справи. Справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

20.06.2019 року Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання позивача про зупинення розгляду справи відмовлено.

13.06.2019 року відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що справді Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі проведено камеральну перевірку позивача за результатами складено акт перевірки. На підставі акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання.

Відповідач вказав, що контролюючим органом визначено суму зобов`язання згідно податкового-повідомлення рішення від 15.11.2018р. №. Вказане податкове повідомлення - рішення позивачем не оскаржувалось, а визначена сума грошового зобов`язання вважається узгодженою.

Крім того, позивач подав до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість: за жовтень 2018 року № від 19.11.2018 р., за листопад 2018 року № від 18.12.2018 року, за грудень 2018 року № від 18.01.2019 р. згідно платіжних доручень №508 від 12.11.2018 р., № 523 від 23.11.2018 р., № 554 від 11.12.2018 р., № 587 від 20.12.2018 року, №4 від 09.01.2019 р., № 18 від 16.01.2019 року, та сплачував на його думку саме зобов`язання по ній, однак дана сума коштів була звернута на сплату податкового боргу в порядку виникнення черговості.

На підставі вказаного вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте правомірно та не підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував, а проти зупинення провадження у справі заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наступне: 13.03.2019 року посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість платником ТОВ "Брівер" (38207273) за жовтень грудень 2018 року, по податковому повідомленню - рішенню (форма «ІІІ») № від 15.11.2018 р. за результатами якої складено акт перевірки № 596/21-22-51-12-01/32125672.

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтнеь 2018 року № від 19.11.2018 р., строк сплати 30.11.2018 р., фактично погашено 24.01.2019 р., погашена сума податкового боргу 428512,00, кількість днів затримки - 55;

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтнеь 2018 року № від 19.11.2018 р., строк сплати 30.11.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу 139601,35 грн., кількість днів затримки - 101;

- податкове повідомлення - рішення (форма "Ш") № від 15.11.2018 р., строк сплати 13.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу -16788,80 грн., кількість днів затримки - 87;

- податкове повідомлення - рішення (форма "Ш") № від 15.11.2018 р., строк сплати 13.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу -49555,00 грн., кількість днів затримки - 87;

- податкове повідомлення - рішення (форма "Ш") № від 15.11.2018 р., строк сплати 13.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу -22480,00 грн., кількість днів затримки - 87;

- податкове повідомлення - рішення (форма "Ш") № від 15.11.2018 р., строк сплати 13.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу -51245,00 грн., кількість днів затримки - 87;

- податкове повідомлення - рішення (форма "Ш") № від 15.11.2018 р., строк сплати 13.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу 51245,00 грн., кількість днів затримки - 87;

- податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2018 року № від 18.12.2018 року, строк сплати 30.12.2018 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу - 424747,00 грн., кількість днів затримки - 71;

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2018 року № від 18.01.2019 р., строк сплати 30.01.2019 р., фактично погашено 11.03.2019 р., погашена сума податкового боргу 428512,00 грн., кількість днів затримки - 40.

На підставі акту перевірки контролюючим органом 09.04.2019 року прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % за затримку на 101, 87, 87, 87, 87, 87, 71, 55, 40 календарних днів грошового зобов`язання 322537,23 грн.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Пунктом 76.1, 76.2 статті 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.1 ст. 86 ПК України).

Щодо прийнятих за наслідками перевірки податкового повідомлення - рішення суд зазначає, що відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пп. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним та виникає у платника за кожним податком та збором (п.п. 36.2, 36.3 ст. 36 ПКУ).

Підпунктом 36.5 ст.36 ПКУ передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, розділом V Податкового кодексу визначено порядок сплати, нарахування та обчислення податку на додану вартість.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПК України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Статтею 126 ПКУ передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З акту перевірки від 13.03.2019 р. № 596/21-22-51-12-01/32125672 вбачається, що ТОВ "Брівер" несвоєчасно сплачено суму боргу та визначено дні затримки сплати за кожним платежем. Кількість днів затримки більше 30 днів та нараховано штрафну санкцію у розмірі 20 % в сумі 322537,23 коп.

При цьому суд зазначає, що п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Позивачем надано до суду платіжні доручення № 508 від 12.11.2018 р., №523 від 23.11.2018 р. № 554 від 11.12.2018 р., № 587 від 20.12.2018 р., № 4 від 09.01.2019 р., № 18 від 16.01.2019 р. на підтвердження сплати ним податку по податковим деклараціям за листопад 2018 - січень 2019 року.

При цьому, відповідно до наявного в справі зворотнього боку облікової картки платника податку з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у позивача на час сплати зазначено податку була наявна заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 87.9 ст. 89 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, судом встановлено, що сплачені відповідно до зазначених платіжних доручень суми, контролюючим органом зараховано в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

З огляду на таке, суд не погоджується з посиланням позивача, що податковий орган не має права застосовувати штрафну санкцію за несвоєчасну сплату податкового боргу у разі зарахування сплачених коштів в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, оскільки податковим законодавством не визначено такої заборони.

Крім цього суд не погоджуються з посиланням позивача, що штрафні санкції застосовуються тільки при сплаті грошового зобов`язання, з якого вираховується сума штрафних санкцій та кількість днів прострочення, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення від 09.04.2019 року №.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній, зокрема у рішеннях від 13.02.2018 року по справі № К/9901/3879/17, від 04.04.2018 року по справі № К/9901/3770/17, від 17.04.2018 р. по справі № К/9901/716/18, від 05.06.2018 р. по справі № К/9901/47707/18.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" (, 73000, м.Херсон, вул. Декабристів, 49, оф. 7, р/р НОМЕР_1 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, пр. Ушакова, 75) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 111030300