Справа № 473/2358/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2358/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" червня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

за участю секретаря - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська Миколаївської області без застосування звукозаписувальної техніки адміністративну справу № 473/2358/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

04.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови серія НК № 958219 від 23.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.05.2019 року 0 08.15 год. керував транспортним засобом DAF XF 95. 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом н/пр.- контейнеровоз-Е марки WELTON NW33SB реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Суворова - вул. Виноградна в м. Снігурівка Миколаївської області де його було зупинено особами у поліцейській формі, які перевірили документи, нарікали на почервоніння його очей, не віддавали документи, тому був змушений викликати по 102 поліцію, ніяких порушень з його боку не було.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.05.2019 року відповідачем було винесено постанову серії НК № 958219 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення з правовою кваліфікацією ч 5 ст 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., отриману ним по пошті 25.05.2019 року.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, складеною у його відсутність, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, тому просив про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив 19.06.2019 року на позовну заяву в якому вимоги ОСОБА_1 не визнала, вказує, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, що повністю підтверджено зібраними в процесі здійснення адміністративного провадження доказами, відеозаписами та фото з нагрудного відео реєстратора, в задоволенні позову просила відмовити.

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників судового процесу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З наданої стороною відповідача копії постанови вбачається, що позивач 23.05.2019 року о 08 год. 55 хв., рухаючись через вул. Суворова та вул. Виноградна в м. Снігурівка Миколаївської області керував т/з (засобом DAF XF 95. 380 реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який обладнаний засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, в порушення вимог п. 2.3 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КпАП України.

До ОСОБА_1 застосовано адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Також зазначено, що особа відмовилась від підпису та отримання постанови ( а.с.6, 13-14).

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Постанова була винесена інспектором взводу 1 роти 2 взводу 2 батальйону УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Загороднюк О.В., на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так ч. 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно - достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, факт порушення Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду доводить патрульна поліція.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ; змінити захід стягнення.

Оскільки відповідачем не надано беззаперечних доказів скоєного правопорушення з наданих відеозаписів сам факт порушення безпосередньо ОСОБА_1 не зафіксовано, відсутня фото фіксація події, не відібрано покази свідків, отже достеменно не доведено, що позивач порушив Правила дорожнього руху, тому суд не може вважати факт скоєння позивачем адміністартивного правопорушення, інкримінованого йому поліцейським- доведеним належними та достеменними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування - задовольнити.

Постанову серії НК №958219 від 23.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 5 ст. 121 КпАП України відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення складено 21.06.2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.