Справа № 9901/769/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

(про закриття провадження в частині вимог)

12 червня 2019 року

Київ

справа №9901/769/18

адміністративне провадження №П/9901/769/18

Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

Суддів: Олендера І.Я., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

Секретаря судового засідання: Томах О.О.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників позивача: Готіна О.М., Яндян О.А.,

представника відповідача - Таркаєвої О.С.,

представника третьої особи - Цуцкірідзе І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018 року № 1283/ко-18, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді колегії суддів Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вищої ради правосуддя (далі - третя особа, ВРП) про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018 року № 1283/ко-18.

Як встановлено судом, оскаржуваним рішенням ВККС України від 20 липня 2018 року № 1283/ко-18 визначено, що суддя апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 не склав іспиту; відмовлено судді апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди»; визнано суддю апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді; вирішено внести подання до Вищої ради правосуддя про звільнення з посади судді апеляційного суду Луганської області Юрченка А.В.

Колегія суддів, ознайомившись з вказаними поясненнями зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 101 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом. Рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Разом з цим, стаття 1 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) визначає, що ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1798-VIII Вища рада правосуддя ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Аналізуючи вказані законодавчі норми, вбачається, що вирішення питання про звільнення судді належить до компетенції саме ВРП після розгляду на її засіданні подання ВККС України про звільнення судді. За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та може бути оскаржене в судовому порядку.

При цьому, рішення ВККС щодо надання рекомендацій може бути оскаржене, але за обов`язкової умови, - тоді, коли ВРП буде ухвалене рішення за відповідною рекомендацією. Тобто, встановлення законом такої умови не обмежує право особи на оскарження цього рішення до адміністративного суду, однак запроваджує можливість звернення до суду за захистом своїх прав, коли рішення Комісії із рекомендацією буде актуалізоване через рішення органу, який за результатами його розгляду ухвалить відповідне рішення.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 9901/681/18 та від 09 квітня 2019 року у справі № 9901/725/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою ( п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

З огляду на викладене, рішення ВККС від 20.07.2018 року № 1283/ко-18 в частині внесення подання до ВРП про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Луганської області має рекомендаційний характер, а тому не може бути самостійним предметом судового оскарження, доки Вища рада правосуддя не прийме відповідне рішення за результатами розгляду цієї рекомендації.

Як встановлено судом, Вищою радою правосуддя не прийнято рішення за результатами розгляду цієї рекомендації.

Врахувавши вищевикладене, судом поставлено на обговорення учасників справи питання про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018 року № 1283/ко-18 (щодо внесення подання до ВРП про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Луганської області).

Сторони не заперечувати проти закриття провадження у справі в цій частині.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене в цій справі потреби роз`яснення до юрисдикції якого суду віднесений розгляд справи немає, оскільки мотивами для закриття провадження у справі є не порушення правил предметної підсудності, а передчасне звернення до адміністративного суду, якому відповідно до процесуального закону підсудний цей спір без перегляду оскаржуваного рішення (у відповідній частині) компетентним на це органом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 9901/769/18 (П/9901/769/18) в частині вимог ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.07.2018 року № 1283/ко-18 в частині внесення подання до Вищої ради правосуддя про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Луганської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 19.06.2019 року.

Головуючий Васильєва І.А.

Судді: Олендер І.Я.

Пасічник С.С.

Ханова Р.Ф.

Хохуляк В.В.