Справа № 460/3172/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4014/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Друзенко Н.В., повний текст рішення складено 12.02.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2018 року №Ф-15208-17.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що з червня 2008 року він зареєстрований як фізична особа-підприємць, однак у зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я в квітні 2009 року він написав заяву про припинення підприємницької діяльності. Повідомив, що з того часу ніяких вимог про сплату податків до нього не надходило, декларацій чи інших звітних документів він не подавав. З 2015 року і по даний час позивач працює на посаді слюсаря в ПАТ "Рівнегаз", де за нього роботодавцем сплачується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, іншою діяльністю не займається. Вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а тому просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Рівненській області від 09.11.2018 року №Ф-15208-17, якою зобов`язано ОСОБА_1 сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 30.09.2018 в розмірі 15819, 54 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС у Рівненській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області слід задоволити, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 з 20.06.2008 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем та з 03.12.2018 року знятий з обліку.

Також встановлено, що згідно витягу з особової картки позивача по єдиному внеску, сума заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску становила: станом на 09.02.2018 року - 8448 грн., на 19.04.2018 року - 10905,18 грн., на 19.07.2018 року - 13362,36 грн., на 19.10.2018 року - 15819,54 грн.. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з несплатою позивачем сум єдиного внеску за 2017 рік та три квартали 2018 року.

09 листопада 2018 року ГУ ДФС у Рівненській області сформувало Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15208-17, якою позивача зобов`язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 15819,54 грн., у т.ч. недоїмка - 15819,54 грн.

Вважаючи таку вимогу протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон).

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців); фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частина 3 ст.9 цього Закону передбачає, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 цього Закону, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пункт 7 ч.1 ст.13 Закону передбачає, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до положень ч.1-4 ст.25 Закону, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника єдиного внеску - юридичної особи затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Безпосередньо порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений Розділом VI вказаної Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зокрема, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як видно з матеріалів справи, заборгованість позивача ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2018 року становить 15819,54 грн., у т.ч. недоїмка - 15819,54 грн..

Вказана заборгованість виникла у зв`язку з несплатою позивачем сум єдиного внеску за 2017 рік та три квартали 2018 року у розмірі 15819,54 грн..

ГУ ДФС у Рівненській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів 09.11.2018 року сформувало оскаржувану Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15208-17.

Таким чином, фактично позивач на час прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу являвся зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-IV фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як видно із матеріалів справи, згідно даних ЄДР позивач припинив свою підприємницьку діяльність лише 08.12.2018 року.

Щодо доводів позивача про те, що ним у квітні 2009 року було подано заяву до податкового органу про припинення ним підприємницької діяльності та зняття його з обліку як фізичної особи-підприємця, то такі будь-якими документальними даними не підтверджені, а сама копія заяви у матеріалах справи відсутня.

Щодо тверджень позивача про те, що він не здійснював підприємницьку діяльність у зв`язку з хворобою, то такий не спростовує того факту, що позивач протягом розглядуваного періоду 2017-2018 років був зареєстрований як фізична особа-підприємець та мав обов`язки щодо сплати єдиного внеску.

Щодо доводу позивача про факт його праці з серпня 2016 року у ПАТ «Рівнегаз» та сплати за нього єдиного соціального внеску, то такий не спростовує того факту, що позивач в оспорюваний період був зареєстрований, як фізична особа-підприємець та мав обов`язки щодо сплати єдиного внеску.

Таким чином, оскільки факт наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску повністю підтверджується даними інформаційної системи органу доходів і зборів, долученими відповідачем до матеріалів справи, наявність заборгованості не спростована позивачем, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована відповідачем правомірно.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у Рівненській області являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області - задоволити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року у справі №460/3172/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19.06.2019р.