Справа № 280/1634/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
18 червня 2019 року Справа № 280/1634/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 Паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 )

до Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) за період з 01 жовтня 2016 року до 01 червня 2018 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року до 01 червня 2018 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику осіб), а справу призначено до розгляду на 15 травня 2019 року.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Однак в період з 03 червня 2019 року по 17 червня 2019 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В. був відсутній на роботі відповідно до наказу від 16 травня 2019 року № 91 Про надання відпустки.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при звільненні з військової служби 03 травня 2018 року відповідачем, в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 з 01 січня 2016 року по 03 травня 2018 року.

ОСОБА_1 просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник Військової частини НОМЕР_3 проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№17404 від 02 травня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Крім того посилається роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2, згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. До того ж зазначає, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України у січні 2016 року лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було.

Представник Військової частини НОМЕР_3 просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно статей 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого статтею 258 КАС України.

Однак в період з 03 червня 2019 року по 17 червня 2019 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В. був відсутній на роботі відповідно до наказу від 16 травня 2019 року № 91 Про надання відпустки.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема у Військовій частині НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03 травня 2018 року №125 позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом б (за станом здоров`я) частини 8 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03 травня 2018 року №125 позивач виключений зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення.

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_3 із заявою від 19 березня 2019 року, в якій зазначив, що у період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року нарахування грошового забезпечення проводилось не в повному обсязі, оскільки за цей період позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація, у зв`язку з чим просив провести розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вказаний період, а також надати розрахунок заборгованості суми індексації за вказаний період.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_3 із заявою від 19 березня 2019 року, в якій просив здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2016 року по травень 2018 року, надати довідку про розмір отриманого грошового забезпечення за весь час служби до 03 травня 2018 року та вказати при цьому суму виплаченої індексації грошового забезпечення.

Військова частина НОМЕР_3 листом від 25 березня 2019 року №1734 повідомила позивача, що Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Також у відповіді посилається роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2, згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Зазначено, що вимога про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за вказаний період не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 , не погодившись із діями військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 03 травня 2018 року, звернувся з цим позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03 липня 1991 року №1282-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок №1078).

У пункті 1-1 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, суд дійшов висновку, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Слід зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Посилання відповідача, як на підставу ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, на положення статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік є необґрунтованими.

Положеннями Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується військова частина НОМЕР_3 , відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі Кечко проти України (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Крім того, безпідставними є посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, згідно яких визначено не нараховувати індексацію до окремого роз`яснення.

Як вже зазначалось, обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Законом України Про індексацію грошових доходів населення. В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації за період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року.

В той же час суд звертає увагу, що оскільки позивач проходив військову службу по 03 травня 2018 року, що підтверджується Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 03 травня 2018 року №125 про звільнення, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , та зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплатити позивачу невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року.

З огляду на все вищезазначене суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість дій при вирішенні питання нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними, частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255, 263, КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 Паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) за період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 03 травня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 18 червня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов