Справа № 219/1104/19
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1104/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Харченко О.П.,

за участю секретаря Єлісеєвої С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмуті Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Віноградова В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Віноградова В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що відповідачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 354282 від 25.01.2019 р., відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.01.2019 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КпАП України, у зв`язку з тим, що після оформлення ДТП, яке відбулося 25 січня 2019 року біля 10 години за участю автомобіля позивача та іншого транспортного засобу, відносно нього було складено вищевказану постанову, з тих підстав, що нібито автомобіль позивача Мерседес Віто номерний знак НОМЕР_1 переобладнаний з вантажного в легковий, що порушує пункти 32.1.є та 31.3.а Правил дорожнього руху України та накладено штраф в сумі 340 грн.

З вищевказаною постановою позивач не згодний посилаючись на те, що в постанові зазначено, що він нібито порушив п. 32.1 ПДР України, хоча цей пункт регулює розміщення уздовж доріг торгових об`єктів, умови і порядок руху колон автомобілів, порядок буксирування автомобілів, а не те порушення, яке вказане в постанові. Окрім цього, як вказано в позовній заяві, пунктом 31.3.а ПДР України передбачена заборона експлуатувати транспортні засоби в разі їх переобладнання з порушенням правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. При цьому позивач зауважив, що дійсно в його автомобілі у вантажному відсіку встановлено три додаткових сидіння, але вважає, що це не може вважатися переобладнанням вантажного транспортного засобу в легковий, оскільки п. п. 21.5, 21.6, 21.7 ПДР України дозволяється обладнати вантажний автомобіль додатковими сидіннями для перевезення пасажирів, і при цьому, як зазначив позивач, в даних пунктах не вказано, що у цьому випадку вантажний автомобіль перестає бути вантажним і стає легковим. Також позивач зауважив, що відповідно до розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, а саме постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження та вказує, що у даному випадку в постанові не зазначено порядок її оскарження, а тому вважає, що відповідач безпідставно виніс вищевказану постанову.

За наведених обставин, на думку позивача, винесена відповідачем постанова не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 № 354282 від 25.01.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується копією судової повістки та довідкою про доставку SMS.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 229 ч. 4 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як передбачено ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, судом встановлено, що 25.01.2019 року інспектором патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Віноградовим В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.01.2019 р. серії ДПО 18 № 354282 відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 25.01.2019 року, о 10 год. 00 хв., в м. Бахмут Донецької області, по вул. Свободи, керував автомобілем марки Мерседес Віто номерний знак НОМЕР_1 переобладнаним з вантажного в легковий автомобіль, чим порушив п. 32.1.є та 31.3.а Правил дорожнього руху України ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зокрема, керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З вивчення п. 32.1. Правил дорожнього руху України встановлено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів.

При цьому пункт 32.1.є взагалі відсутній.

Відповідно до п. 31.3.а Правил дорожнього руху України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Між тим, в постанові про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, які саме стандарти, правила і нормативи були порушені та в чому це виразилося.

Відповідно до ст. 247 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Між тим, незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП України, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем взагалі відсутні пояснення позивача ОСОБА_1 .

Крім того, проаналізувавши оскаржувану постанову, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором поліції обставин, в постанові не міститься.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субє`кта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, інспектором жодних доказів вчинення правопорушення надано не було, а відтак і ст. 252 КУпАП виконана не була, оскільки не було що оцінювати.

Окрім цього, в порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, всупереч чинному законодавству України, а саме з порушенням вимог ст. ст. 251, 252, 276, 280, 283 КУпАП у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 122, 245, 247, 251, 258, 268, 280-285, 293 КпАП України, ст. ст. 2, 55, 69, 72, 77, 78,139, 205, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) до інспектора патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Віноградова В.В. (місце знаходження: м. Бахмут, Донецька область, вул. Садова, 149, іпн, серія та номер паспорту невідомо) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 354282 від 25.01.2019 р. інспектора патрульної поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Віноградова В.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Першого апеляційного адміністративного суду у відповідності до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Харченко