Справа № 607/8438/19
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2019 Справа №607/8438/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Пастернак О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до начальника Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить визнати протиправними дії начальника СРПП №2 Бережанського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Синовця В.М. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 N280307 від 29.03.2019 року та скасувати вказану постанову, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі - закрити. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв і докази зворотного - відсутні. Зазначає, що у оскаржуваній постанові вказано, що ним було здійснено рух із порушенням п. 9.8 ПДР України, не були ввімкнені фари ближнього світла чи денні ходові вогні, поза населеним пунктом, що не відповідає дійсності. Вказує, що його було зупинено в межах житлової зони, про що свідчить фото автомобіля на місці вимушеної зупинки, а також відеозапис з особистого мобільного телефону, зроблений в ході встановлення обставин можливого порушення. З відеозапису можливо встановити, що на запитання про те, чи є дана зона житловою та чи належить до населеного пункту працівниками Національної поліції не надано однозначної відповіді: не зазначено конкретного місця початку та/або кінця населеного пункту, поза межами якого мною ніби-то було допущено порушення, так само як і не вказано координат (місця розташування) відповідного знака про кінець населеного пункту (Інформаційно-вказівні знаки 5.46 / 5.48 ПДР). Здійснивши вимогу про зупинку транспортного засобу Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , 29.03.2019 року о 12 годині 53 хвилини на автодорозі м. Бережани - м. Підгайці Тернопільської області, начальник СРПП №2 Бережанського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Синовець В.М . не представився відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, а також ним не було увімкнено нагрудну камеру відеоспостереження та на вимогу позивача, відеодоказу вчинення ним адміністративного правопорушення, не надано. Вважає, що якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу. Також вважає, що постанова начальника СРПП №2 Бережанського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Синовця В.М . є передчасною.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення. Однак явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не подав. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 280307 від 29.03.2019 року, громадянин ОСОБА_1 , 29.03.2019 р. о 12:53 год. автодорогою м. Бережани - м. Підгайці Тернопільської області керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , поза населеним пунктом, на якому не були ввімкнені фари ближнього світла чи денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 Правил дорожнього руху «Користування зовнішніми світловими приладами».

Аналіз приведеної норми свідчить про те, що, у контексті спірних правовідносин, водії транспортних засобів несуть відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Таким чином, вказана норма регулює виключно питання відповідальності за користування освітлювальними приладами автомобіля при початку руху чи зміні його напрямку, порушення вимог відповідних стандартів.

Позивача притягнуто до відповідальності за не увімкнення фар поза межами населеного пункту, під час руху транспортного засобу, що не входить до кола порушень, визначених частиною другою статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає правильною кваліфікацію цих дій за статтею 125 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вчинення інших порушення правил дорожнього руху, за що передбачено стягнення у вигляді попередження.

Таким чином, невірна кваліфікація дій позивача, свідчить про протиправність ухваленого відповідачем рішення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №280307 від 29 березня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 2 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 червня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан