Справа № 620/194/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/194/19 Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, яке проголошене о 15 год. 57 хв. та складене у повному обсязі 24 квітня 2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 19 листопада 2018 року № 2212 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області» у частині застосування до нього дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29 листопада 2018 року № 341о/с «По особовому складу» у частині звільнення його зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити його з 04 грудня 2018 року на службі в поліції на посаді заступника начальника Сновського відділення поліції Менського ВП ГУ НП в Чернігівській області - начальника слідчого відділення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на його користь середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04 грудня 2018 року і до винесення судом рішення у справі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що ОСОБА_1 був правомірно звільнений зі служби в поліції, оскільки вчинив прогул, не виконав накази керівництва Сновського відділення поліції Менського ВП та ГУ НП в Чернігівській області, а також вчинив дії, які мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Додатково скаржник звернувся до суду із заявою про відрахування із середнього грошового забезпечення позивача суму допомоги по безробіттю, яка виплачена йому в період вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мали місце 08 листопада 2018 року, надав їм належну оцінку та вирішив спір з додержанням вимог закону.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній та у заяві від 07 червня 2019 року.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції України на посаді заступника начальника Сновського відділення поліції Менського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - начальника слідчого відділення.

До Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 08 листопада 2018 року надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася в с. Камка Сновського району Чернігівської області, за участю майора поліції Куценка О.В. та капітана поліції Литвиненка Є.М.

У зв`язку з цим наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 08 листопада 2018 року № 1999 було призначено проведення службового розслідування за фактом зазначеної події.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновок від 15 листопада 2018 року, яким рекомендувала, зокрема, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У висновку службового розслідування зазначено, зокрема те, що 08 листопада 2018 року до Сновського відділку поліції зі служби « 102» надійшло повідомлення лікаря ЕМД про те, що до Сновської ЦРЛ із с. Камка Сновського району доставлено ОСОБА_2 , з діагнозом: «забій головного мозку, кома». Вказані тілесні ушкодження отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Близько 19:00 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшла інформація щодо причетності до вказаної ДТП майора поліції ОСОБА_1 , який, керуючи власним автомобілем «Фольксваген Гольф 3», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у нетверезому стані, скоїв ДТП, у результаті якої старший оперуповноважений СКП Сновського ВП Менського ВП ГУНП Чернігівської області капітан поліції ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та каретою швидкої допомоги госпіталізований до Сновської ЦРЛ. На пропозицію проїхати на місце ДТП для об`єктивного з`ясування його обставин, надати з цього приводу пояснення та пройти освідування, майор поліції ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився. Враховуючи наявність підстав вважати, що у вчиненні вказаної ДТП, на той час з тяжкими наслідками, підозрюється майор поліції ОСОБА_1 , з метою примусового освідування майора поліції ОСОБА_1 було викликано наряд ГРПП, після чого ОСОБА_1 забіг у двір, зачинився та відв`язав собаку. Вимоги представників Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та наказ керівництва Сновського ВП щодо необхідності проведення заходів із встановлення обставин ДТП ігнорував, подоводив себе зухвало.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 19 листопада 2018 року № 2212 ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за грубе порушення вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 ст. 1 та п. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, в частині відсутності на службі 08 листопада 2018 року, тобто вчинення прогулу; не виконання наказів керівництва Сновського відділення поліції Менського ВП та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області; вчинення дій, які мають ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 29 листопада 2018 року № 341 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 03 грудня 2018 року за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 з 08:00 год. до 13:00 год. та з 17:30 год. до 18:00 год. перебував безпосередньо на своєму робочому місці. Частину робочого дня позивач був відсутній на роботі, оскільки перебував у поїздці в службових цілях, та у зв`язку із тим, що, будучи пасажиром легкового автомобіля, потрапив у ДТП і проходив огляд у Сновській ЦРЛ на стан сп`яніння. Тобто, встановленими обставинами не підтверджується здійснення позивачем прогулу, у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня.

Також суд першої інстанції врахував, що висновок від 15 листопада 2018 року та матеріали службового розслідування не містять чітко сформульованого наказу, яким визначалася мета, предмет, завдання, строк його виконання та відповідальна особа, який ОСОБА_1 не було виконано.

Крім того суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи відповідача про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є безпідставними та не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені у Дисциплінарному статуті Національної поліції України, що затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Згідно з пп. 8 п. 3 ст. 1 Дисциплінарний статут Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Надаючи оцінку доводам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про вчинення ОСОБА_1 прогулу 08 листопада 2018 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що законодавство України не містить чіткого визначення поняття «прогул». У зв`язку з цим суд першої інстанції під час вирішення справи врахував, що згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Під час розгляду і вирішення даної справи суд першої інстанції шляхом дослідження письмових доказів та допиту свідків установив, що ОСОБА_1 08 листопада 2018 року, за відсутності начальника Сновського ВП Менського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 , здійснював функції керівника підрозділу. У зазначений день позивач прибув на роботу близько 08:00 год., відчинив режимне приміщення та перебував на своєму робочому місці до 13:00 год. безпосередньо в будівлі Сновського ВП Менського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Протягом зазначеного часу позивач провів нараду з особовим складом слідчого відділення, поставив робочі завдання слідчим, вивчив вхідну кореспонденцію, підготував відповіді на контролі. У подальшому о 13:00 год. позивач вийшов з будівлі на обідню перерву, попередньо попередивши свого заступника ОСОБА_4 , що після 14:00 год. він буде відсутній на робочому місці близько однієї години.

Близько 14:00 год. ОСОБА_1 разом зі своїм тестем ОСОБА_5 , на автомобілі Volkswagen Golf III Variant 1.8, д.р.н. НОМЕР_2 , поїхали в с. Стара Рудня Сновського району Чернігівської області з метою зустрічі з особами, які володіли інформацією про осіб, причетних до вчинення ряду кримінальних злочинів, провадження по яких розслідуються очолюваним ОСОБА_1 відділенням.

В с. Камка Сновського району Чернігівської області, близько 16:10 год., на крутому закругленні дороги вправо автомобіль з`їхав з проїзної частини дороги в кювет. В результаті з`їзду автомобіль перекинувся, отримав механічні пошкодження. В цей час у салоні авто перебували позивач, його тесть ОСОБА_5 та капітан поліції ОСОБА_2 , якого зазначені громадяни підвозили до місця служби.

Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем керував ОСОБА_5 Відносно вказаної особи, як водія автомобіля Volkswagen Golf III Variant 1.8, д.р.н. НОМЕР_2 , складено протоколи про адміністративні правопорушення від 08 листопада 2018 року серії БД № 000461 та серії БД № 000462. Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2018 року у справі № 749/1344/18 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 1224 КУпАП.

ОСОБА_2 під час ДТП отримав травми, у зв`язку з чим ОСОБА_1 поїхав до Сновської центральної районної лікарні, де пройшов огляд на стан сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, проведеного 08 листопада 2018 року о 17:15 год., та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, складених Сновською ЦРЛ, ОСОБА_1 був тверезий, ознак сп`яніння не виявлено.

Після проведеного огляду позивач повернувся на місце роботи та о 18:00 год здав під охорону режимне приміщення.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що факт вчинення позивачем прогулу 08 листопада 2018 року, у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, не підтверджується.

Представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не звертався до лікаря з тілесними ушкодження та фіксацію дорожньо-транспортної пригоди не здійснював, у зв`язку з цим участь позивача у такій пригоді не є поважною причиною відсутності на роботі.

Надаючи оцінку зазначеним доводам Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, колегія суддів враховує, що фактична участь Куценка О.В. 08 листопада 2018 року у дорожньо-транспортній пригоді, а також проходження ним медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджується матеріалами справи, у тому числі висновком службового розслідування від 15 листопада 2018 року, та не заперечується відповідачем.

Перелік поважних причин відсутності на роботі законодавством України не визначений.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, як це передбачено ст. 90 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що факт участі ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді є поважною причиною його відсутності на роботі.

Також відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що поїздка ОСОБА_1 в с. Стара Рудня Сновського району Чернігівської області не була пов`язана зі службовою діяльністю. Такий висновок обґрунтований тим, що позивач не повідомляв про цілі поїздки та за результатами зустрічі з відповідними особами рапорту не складав.

Під час розгляду справи суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до Посадових обов`язків заступника начальника Сновського ВП МВП ГУНП в Чернігівській області - начальника слідчого відділення, затверджених начальником Сновського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області 22 жовтня 2018 року, до кола посадових обов`язків позивача належить робота з відомостями, що дають змогу ідентифікувати конкретний об`єкт, стосовно якого здійснюється або планується здійснювати оперативно-розшуковий захід, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення особливо тяжких, тяжких та інших злочинів. Також начальник слідчого відділення організовує та контролює діяльність щодо залучення до співробітництва на конфіденційній основі.

Додатково колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 перебував у с. Стара Рудня Сновського району Чернігівської області менше трьох годин.

Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують висновок суду першої інстанції про те, що позивач не вчиняв прогул 08 листопада 2018 року.

Заперечень проти висновків суду першої інстанції про не підтвердження факту невиконання ОСОБА_1 наказів керівництва Сновського ВП Менського ВП та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП апеляційна скарга відповідача не містить.

У заяві від 07 червня 2019 року № 367/124/17/03-2019 Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просить суд врахувати, що у період вимушеного прогулу ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю в розмірі 14744 грн 27 коп.

Також відповідач зазначив, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Разом з тим відповідачем не було враховано, що після ухвалення Пленумом Верховного Суду України зазначеної постанови, до Кодексу законів про працю України неодноразово вносилися і доповнення.

Викладений у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» висновок щодо необхідності врахування при присудженні оплати за час вимушеного прогулу заробітку за місцем нової роботи ґрунтувався на положеннях ч. 3 ст. 117 КЗпП України.

Зазначена норма права передбачала, що в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір зазначеної в частині першій цієї статті компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи.

Однак частина 3 була виключена зі ст. 117 КЗпП України з набранням 05 січня 2006 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

За таких обставин вимоги Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про виключення із середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 суми виплаченої йому допомоги по безробіттю є необґрунтованими.

Такий висновок колегії суддів відповідає також позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16. У вказаному судовому рішення зазначено, що посилання апеляційного суду, з висновком якого погодився і суд касаційної інстанції, на п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» є помилковим, оскільки викладені в ньому роз`яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП, яку виключено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248- IV «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Чернігівській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 18 квітня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

Л.О. Костюк

Постанова складена у повному обсязі 18 червня 2019 року.