Справа № 826/27639/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року

Київ

справа №826/27639/15

адміністративне провадження №К/9901/49890/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 (колегія у складі суддів Вівдиченко Т.Р., Губської Л.В., Собківа Я.М.)

у справі №826/27639/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

РУХ СПРАВИ

1. 21.12.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

-скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 011-28808-060215 від 06.02.2015р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору;

-зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 011-28808-060215 від 06.02.2015р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору;

-зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному банку «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

-в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018 скасовано та прийнято нове рішення; у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. 04.05.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018. У касаційній скарзі скаржник просила скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 10.05.2018 було відкрито провадження у справі. Відзив від Відповідача не надходив

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Депозит Delta Premier» № 011-28808-060215 від 06.02.2015, за умовами якого, банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 200 000,00 гривень у тимчасове строкове користування на строк до 07.05.2015 та зобов`язується сплачувати проценти за його користування.

7. Внесення на банківський рахунок грошових коштів у розмірі 200 000,00 гривень підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення від 06.02.2015 № 45529731.

8. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким, з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

9. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

10. З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «Дельта Банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №147 від 03.08.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до 02.10.2015 включно.

11. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta. 16.09.2015 Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» прийнято наказ №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», згідно якого вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними, з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та перелік яких наведено у додатку № 1 до цього наказу. Костюченко Н. М . включена до додатку №1 за №3342 щодо договору банківського вкладу (депозиту) №011-28808-060215 від 06.02.2015 на суму 200 000 грн. Листом від 23.09.2015 за № 8821/3174 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк» повідомила позивача про вищевказані обставини та зазначила про те, що правочини, в тому числі, договір банківського вкладу між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» № 011-28808-060215 від 06.02.2015 є нікчемними, відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, зазначив, що укладення фізичною особою договору банківського вкладу з банком не є таким, що порушує публічний порядок. Обставини незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи є кримінально караним діянням, і належним доказом такого факту є відповідне рішення суду, яким буде встановлено обставини, що свідчать про факт (и) незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи. При цьому, як зазначив вище ВСУ, при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Відсутність вказаних обставин та наявність незакінченого судовим розглядом кримінального провадження, порушеного за наслідком заяви уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку про вчинення кримінального правопорушення (шахрайства), дає підстави стверджувати про необґрунтованість доводів відповідача щодо нікчемності укладеного правочину позивача з банком.

13. Доводи відповідача, якими він обумовлює нікчемність правочину (обставини дроблення вкладу "великого вкладника", фактичної відсутності внесення готівкових коштів, обставин можливого підроблення первинних касових документів та ін.) можуть бути підставами для визнання договору банківського вкладу (депозиту) недійсним з відповідними наслідками, встановленими законом.

14. Враховуючи відсутність рішень судів, якими встановлено обставини незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи, підробки документів, шахрайства; відсутність судових рішень щодо недійсності договору банківського вкладу позивача та відсутність обставин, встановлених ст. 38 Закону № 4452-VI дає підстави суду для задоволення позову в частині, яка стосується уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку з підстав і мотивів, викладених судом вище, оскільки статус особи позивача-вкладника підтверджується договором банківського вкладу і касовим документом щодо розміщення депозиту. У вимогах до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд відмовив, оскільки жодних прав та інтересів відносно позивача таким суб`єктом не порушено, адже лише за наслідком вчинення дій саме уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку будуть вчинятися дії Фондом. Відтак, в цій частині позов є передчасним і необґрунтованим.

15. В даному випадку, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, захистивши право позивача, а саме: зобов`язавши Уповноважену особу включити ОСОБА_1 до Переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки чинне законодавство передбачає саме таку процедуру визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

16. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що позивач, всупереч вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Правил банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк», а також умов самого договору, отримала кошти на свій вкладний (депозитний) рахунок шляхом переказу коштів з іншого вкладного (депозитного) рахунку, який їй не належить. Внаслідок допущених порушень банк уклав договір, на підставі якого відбувся платіж з метою надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, а саме: можливість отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду.

17. З огляду на зазначене, судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасовано рішення відповідача щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 011-28808-060215 від 06.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, а також зобов`язано Уповноважену особу надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника яка має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному банку «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі позивач наголошує, що суд апеляційної інстанції припустився помилки, неправильно застосував норми матеріального права, оскільки законодавством не передбачено будь-яких обмежень щодо можливості третьої особи перерахувати кошти на рахунок вкладника, крім того, банк зарахував кошти від третьої особи на рахунок Позивача.

Відповідач не довів надання будь-яких переваг чи пільг Позивачу, а тому правочин не може вважатися нікчемним.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити таке.

20. . Щодо доводу скаржника про те, що суд апеляційної інстанції припустився помилки щодо правовідносин Позивача та Відповідача (п. 14), Суд зазначає таке.

21. Відповідно до ч.1 ст.253 КАС України суд, що постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

22. При цьому, опискою треба вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

23. В даному випадку суд апеляційної інстанції припустився описки під час складання рішення, оскільки скрізь по тексту, в тому числі й у мотивувальній частині рішення, оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції зазначав Позивача " ОСОБА_4 " та Відповідача "Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича". Крім того, обставини справи, викладенні в оскаржуваній постанові, стосуються виключно правовідносин, що склалися між ОСОБА_4 та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича.

24. Враховуючи зазначене, аргумент скаржника про те, що неправомірність рішення суду апеляційної інстанції зумовлена тим, що суд апеляційної інстанції розглядав правовідносини між іншими сторонами, не знайшов свого підтвердження. Крім того, дана описка суду апеляційної інстанції, жодним чином не вплинула на висновки, викладені в рішенні.

25. Стосовно правомірності дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

26. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI) установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

27. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

28. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

29. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

30. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

31. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

32. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

33. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

34. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

35. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між Позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір депозиту, та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ОСОБА_5 ), а тому в розумінні закону Позивач. є вкладником.

36. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015).

37. Згідно з ч.ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

38. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Дельта Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

39. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

40. Отже, Суд, на відміну від суду апеляційної інстанції, погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

41. Враховуючи вищезазначене, постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі договору банківського вкладу "Депозит Delta Premier (без поповнення)" №004-20703-190215 від 19.02.2015 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підлягає скасуванню.

42. Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним дій та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №011-28808-060215 від 06.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, Суд зазначає таке.

43. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

44. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

44. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Дельта Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

45. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

46. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

47. Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

48. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

49. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

50. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

51. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції в цілому, а постанови суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій та рішення відповідача про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог. В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

52. Крім того, суд погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки жодних прав та інтересів відносно позивача таким суб`єктом не порушено, адже лише за наслідком вчинення дій саме уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку будуть вчинятися дії Фондом. Відтак, в цій частині позов є передчасним і необґрунтованим.

53. В даному випадку, суд першої інстанції правомірно зобов`язав Уповноважену особу включити ОСОБА_1 до Переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки чинне законодавство передбачає саме таку процедуру визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

54. Встановлення судом протиправності зазначеного рішення Уповноваженої особи Фонду, в свою чергу, вказує на протиправність його бездіяльності щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та обумовлює наявність достатніх і необхідних правових підстав для захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Уповноваженої особи подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

55. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

56. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

57. За подання позовної заяви за дві вимоги немайнового характеру відповідно до квитанцій про сплату від 16.12.2017 та від 11.01.2016 позивач сплатила судовий збір у розмірі 1038,41 грн, а за подання касаційної скарги -1950 грн відповідно до квитанції про сплату від 26.04.2018.

58. Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених двох позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із касаційною скаргою підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 1494,20 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року у справі №826/27639/15 скасувати.

3. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року у справі №826/27639/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №011-28808-060215 від 06.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

4. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року у справі №826/27639/15 залишити в силі.

5. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 1494,20 грн (одна тисяча чотириста дев`яносто чотири гривні двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб