Справа № 480/485/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р. Справа № 480/485/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року (ухвалене суддею О.М. Кунець) по справі № 480/485/19за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років; зобов`язати відповідача підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 р. позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 р. та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки судом не враховано, що позивач на момент звільнення з органів внутрішніх справ мав лише 19 років 00 місяців 06 днів, що не дає йому права на призначення пенсії відповідно до вимог законодавства.

Третя особа подала до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у позивач не набув права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в зв`язку з тим, що на момент звільнення зі служби мав лише 19 років 00 місяців 06 днів вислуги років, замість встановлених Законом 22 років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 20.08.2015 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів та незаконних заволодінь автотранспортом УКР МВС.

Відповідно до вказаного наказу, вислуга позивача на день звільнення складає: календарна - 19 років 00 місяців 06 днів та пільгова - 04 роки 06 місяців 19 днів.

14.03.2018 р. позивач надав УМВС України в Сумській області заяву, у якій просив відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підготувати та направити через відповідні структури до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подання для призначення позивачу пенсії за вислугою років. До вказаної заяви позивач додав: наказ про звільнення, витяг з послужного списку, довідку від 22.02.2018 р. № 12/К-49лк, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію трудової книжки, копію військового квитка, реквізити банківського рахунку.

УМВС України в Сумській області, листом від 19.03.2018 р. № 33/К-336пк відмовив позивачу в задоволенні його заяви, оскільки на день звільнення зі служби позивач не мав 22 календарних роки вислуги, як це передбачено чинним законодавством, у зв`язку із чим, повідомив позивача про неможливість направити документи для оформлення подання для призначення пенсії за вислугою років до відділу координації соціальних та пенсійних питань ДПООНД МВС України, як уповноваженому структурному підрозділу.

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 р. по справі № 818/1494/18 (а.с. 12-14), яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 р. (а.с. 15-16).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 р. по справі № 818/1494/18 визнано протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо направлення необхідних документів до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років; зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області підготувати та направити до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

На виконання рішення суду Міністерством внутрішніх справ України в Сумській області підготовлено на направлено до Департаменту персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності МВС України документи для призначення позивачу пенсії ОСОБА_1

Листом від 04.01.2019 р. за № 22/6-74 Департамент персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності МВС України повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки станом на 20.08.2015 р. вислуга ОСОБА_1 в календарному обчисленні становить 19 років 00 місяців 06 днів.

Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 р. по справі № 818/1494/18 було зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області підготувати та направити до Департаменту персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності МВС України необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Таким чином, у Міністерства внутрішніх справ України у даному випадку, на думку відповідача, не виникає жодних зобов`язань і заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років повернуто йому разом із документами.

Позивач, вважаючи, що вказані дії відповідача протиправними, звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Міністерства внутрішніх справ України у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є протиправною.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно із п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. п. «б» - «д» ст. 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2014 р. по 30.09.2015 р. і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (в подальшому - Порядок 393), яким встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується служба на пільгових умовах.

Крім того, зі змісту Закону від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги. Також, нормами вищевказаних нормативно-правових актів не встановлено, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватися до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 р. затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в подальшому - Порядок 3-1).

Пунктом 1 Порядку 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ 20.08.2015 р. та на момент звільнення його вислуга становила 19 років 00 місяців 06 днів, тобто, меньше передбачених законодавством 22 календарних років, то відсутні підстави для призначення йому пенсії за вислугу років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 по справі № 480/485/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич