Справа № 509/1557/19
Суддя: Козирський Є. С.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1557/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Алізаде А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Інспектора 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бондар В.А., місцезнаходження: 65114, вул.Академіка Корольова, 5, м.Одеса, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 65114, вул.Академіка Корольова 5, м.Одеса

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 18.03.2019 року інспектором 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бондар В.А. було винесено постанову серії ДП18 №022087 про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255,00 гривень.

Позивач вказує, що зі змісту винесеної постанови вбачається, що він, 18.03.2019 року о 15 годині 55 хвилин, рухаючись по Київському шосе зі швидкістю, нібито, 77 км./год перевищив швидкість встановлення обмеження швидкості руху в неселеному пункті на 27 км./год. Швидкість вимірювалась вимірювачем швидкості транспортних засобів Trucam Т3 000523.

Однак, позивач не погоджуючись з вказаною постановою зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки при пересуванні дорогою по Київському шосе він був зупинений працівниками патрульної поліції з причини, порушення швидкості руху на 27 км/год (Фактична фіксація приладом Trucam Т3 000523 - 74 км/год), однак фіксація швидкості руху проходила до дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту».

Метрологічні документи на прилад Trucam Т3 000523 відповідач пред`являти відмовився та, йому (позивачу) не надано можливості скористуватись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушено вимоги ст.280 КУпАП, не з`ясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, позивач вказує в позові, що в постанові не зазначено який пункт правил ПДР він порушив та вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «Trucam Т3 000523», яким здійснювалась фіксація швидкості руху, є не чинним з 02.11.2015 року.

З наведених підстав, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №022087 від 18.03.2019 року, винесену інспектором 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бондар В.А. відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву в якій вказав, що позов підтримує та просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю суду не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення по справі, в яких вказав, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими. Вказує, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, поліцейський мала всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явила законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, нею дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Вважає, що постанова серії НК № 027776 від 09.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, внесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №022087 від 18.03.2019 року, винесеної інспектором 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бондар В.А, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Suzuki Jimni, номерний знак НОМЕР_1 , 18.03.2019 року о 15 годині 55 хвилин, рухаючись по Київському шосе зі швидкістю 77 км./год при цьому перевищив встановлення обмеження швидкості руху в неселеному пункті на 27 км./год. Швидкість вимірювалась вимірювачем швидкості транспортних засобів Trucam Т3 000523.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в даній постанові не вказано, який пункт правил ПДР він порушив.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, не надав та не спростував твердження позивача, що б підтверджували наявність у діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Як встановлено у судовому засіданні, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер №ТС 000523.

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «Trucam Т3 000523», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якому:

- п.2.5 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі Державний реєстр);

- п.2.6 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний Trucam Т3 000523, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, що було проведено інспектором 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бондар В.А. з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM, серійний номер№ТС000523, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв`язку з чим постанова серії ДП18 №022087 від 18.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача є неправомірною.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач керуючи транспортним засобом Suzuki Jimni, номерний знак НОМЕР_1 , 18.03.2019 року о 15 годині 55 хвилин, рухаючись по Київському шосе, перевищив швидкість встановлення обмеження швидкості руху в неселеному пункті на 27 км./год, то підстави вважати порушення ним вимог ПДР України - відсутні.

Таким чином, оскаржувана постанова від 18.03.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Також, згідно з ч.1 ст.268 КУПаП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Також, слід зазначити що в письмових поясненнях, які надійшли до суду 10.05.2019 року представник Управління ПП в Одеській області Департаменту ПП зазначає, що постанова серії НК № 027776 від 09.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, внесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Натомість суд наголошує, що позивач оскаржує постанову серії ДП18 № 022087 від 18.03.2019 року. Яке відношення має постанова серії НК № 027776 від 09.01.2019 року до справи суду не зрозуміло.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оскільки в ході розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КАС України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бондар В.А. за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №022087 від 18.03.2019 року, винесену інспектором 4 роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бондар В.А. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Є. С. Козирський