Справа № 580/420/19
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 580/420/19
Р І Ш Е Н Н Я

6 червня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Братко Ю.В., Небот Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови.

Свій позов обгрунтовує тим, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради №41 від 23 січня 2019 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 грн.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки прийнята посадовою особою з грубим порушенням процесуального законодавства. Він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, так як прилеглу території та в`їзди регулярно очищяв від снігу та наростів льоду.

Збивання утрамбованого покриття не доцільне у зв`язку з відсутність твердого та неушкодженого асфальтобетонного покриття та утворення під час відлиги глибокої калюжі.

На підставі наведеного просив суд скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради №41 від 23 січня 2019 року.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 березня 2019 року. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що постанова прийнята законно та обгрунтовано. У відзиві на позовну заяву вказала на те, що протокол про адміністративне правопорушення №21 від 17 січня 2019 року складений уповноваженою особою виконавчого комітету Черкаської міської ради у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а постанова про адміністративне стягнення №41 від 23 січня 2019 року винесена при всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ..

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36).

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2019 року головним спеціалістом відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради Овсієнко А.С. складено протокол про адміністративне правопорушення №21. Згідно вказаного протоколу , 17 січня 2019 року о 10 год. 36 хв. зафіксовано факт не проведення очищення від снігу та льоду, посипання протиожеледними матеріалами тротуару біля приватно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , чим було порушено п.2.4.1, п.2.4.11 Правил благоустрою м. Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради №4-688 від 11 листопада 2018 року, за що передбачена відповідальність за ст. 152 КУпАП. У відомостях про правопорушника зазначений ОСОБА_1 .

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 попереджений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 30 хв. в приміщенні Черкаської міської ради.

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради №41 від 23 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 не провів очищення від снігу та льоду, посипання протиожеледними матеріалами тротуару біля приватного домоволодіння АДРЕСА_2 Верхня Горова, 30. Факт зафіксовано 17 січня 2019 року о 10 год. 36 хв., чим порушив п.2.4.1, п.2.4.11 Правил благоустрою м. Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради №4-688 від 11 листопада 2018 року

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

У частині 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також

визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію

Пунктом 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням Черкаської міської ради від 11 листопада 2008 року № 4-688 затверджено Правила благоустрою м. Черкаси.

Так, пунктом 2.4.1. Правил благоустрою м. Черкаси передбачено, що 2.4.1 Постійне утримання територій та об`єктів у належному технічному стані і зовнішньому вигляді, своєчасний ремонт об`єктів, фарбування фасадів, будівель і малих архітектурних споруд, благоустрій та озеленення прилеглих територій, косіння газонів, встановлення урн, оновлення табличок із назвами вулиць та номерних знаків на будинках, назв підприємств, установ, організацій, тощо. В разі відсутності технічних чи інших можливостей проводити такі роботи, керівники підприємств, організацій, установ повинні укласти угоду на проведення цих робіт зі спеціалізованим підприємством.

Межі утримання, прибирання, благоустрою та озеленення прилеглої території для підприємств, установ, організацій всіх форм власності, які розташовані вздовж автомагістралей, доріг та вулиць міста, встановлюється від меж закріплених територій до проїжджої частини. При відсутності з будь-якого боку об`єктів і споруд іншої організації, межа прилеглої території визначається на відстані 50 м від огорожі підприємства, установи, організації, а в промисловій зоні 300 м, включаючи зелені насадження та санітарно-захисні смуги. У випадку, якщо між підприємствами, організаціями, установами територія більша, ніж 50 м, а в промисловій зоні більша, ніж 300 м, у якої відсутній балансоутримувач, територія для прибирання ділиться рівноцінно навпіл.

Для приватних житлових будинків, які розташовані на основних вулицях міста, перелік яких визначено рішенням виконавчого комітету міської ради, встановити прилеглу територію до зеленої зони, включаючи пішохідний тротуар. В разі відсутності тротуару до червоної лінії, окрім ділянок, на яких здійснюється утримання зелених насаджень та прибирання за рахунок коштів міського бюджету. На інших вулицях міста, провулках, міждворових проїздах прилеглу територію встановити до дороги (проїжджої частини).

Під`їздні дороги до організацій, підприємств, установ утримуються їх за рахунок.

Межами прилеглих території до кіосків, павільйонів, лотків визначається ділянка в радіусі 20 метрів від кута споруди, якщо інше не визначено Паспортом прив`язки тимчасової споруди, але не менше 20 метрів.

Власники тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованих на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язані забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або можуть брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності або балансоутримувачем.

Підприємства, установи та організації а також громадяни зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності чи користуванні а також визначену прилеглу до цих об`єктів територію; допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Підприємства, установи та організації можуть утримувати закріплену за ними територію або брати пайову участь в утриманні об`єкту благоустрою.

Черкаська міська рада та її виконавчі органи можуть закріплювати для благоустрою та утримання у належному стані за фізичними та юридичними особами прилеглі до їх земельних ділянок території шляхом укладання Угоди про організацію взаємовідносин у сфері благоустрою між суб`єктом господарської діяльності або фізичною особою та департаментом містобудування Черкаської міської ради, але межі утримання прилеглої території не можуть бути меншими, ніж визначено цими Правилами.

Відповідно до п. 2.4.11. Правил, в період снігопадів очищення від снігу доріг, мостів, шляхопроводів, майданів та тротуарів необхідно починати одразу після початку снігопаду і виконувати цілодобово, не допускаючи утворення ожеледиці.

На тротуарах першочергово очищуються проходи шириною не менше 1,5 метра силами підприємств, установ, організацій та приватних домовласників, які утримують прилеглі території.

Керівники усіх підприємств, установ та організацій зобов`язані забезпечити заготівлю піску за нормами не менше 1 м3 на 1 тисячу квадратних метрів площі, що прибирається.

Негайне посипання протиожеледними матеріалами доріг, тротуарів, очищення асфальтобетонного покриття від затверділого снігу та льоду здійснювати тільки лопатами, скребками і спеціальною технікою, а вивезення снігу і льоду - лише в спеціальні місця, визначені виконавчим комітетом міської ради.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 152 КУпАП передбачено накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Разом з тим, слід враховувати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил благоустрою, який, окрім іншого, передбачає обов`язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта та належне оформлення відповідної документальної бази.

Так, пунктом 2.8.1. Правил передбачено, що проведення зимових прибиральних робіт з очищення тротуарів під час снігопаду (зсування і підмітання снігу) здійснюється з періодичністю та за технологією, встановленими відповідними галузевими нормами та правилами (пункт 3.5.12 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету по житлово-комунальному господарству від 17 травня 2005 року № 76).

Відповідно до п. 9.5.4. Вдень очищення тротуарів та внутрішньоквартальних проїздів починати після проходження певного часу від початку снігопаду.

Сніг, який щойно випав, не рекомендується прибирати вночі (з 22 години до 6 години), оскільки в цей час він практично не ущільнюється.

Отже, ані в протоколі, ані в постанові відповідачем не зазначено, який саме абзац пункту 2.4.1. та пункту 2.4.11. Правил благоустрою м. Черкаси було порушено позивачем.

У ст. 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1ст. 293 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не доведено врахування при винесенні спірної постанови про адміністративне стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, зокрема взагалі наявності вини позивача, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність, як таке чітко визначено статтею 280 КУпАП.

З огляду на це, суд приходить до висновку про порушення відповідачем принципу належного урядування при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та вважає, що прийнята ним постанова від №41 від 23 січня 2019 року не ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення та є протиправною.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

У рішенні від 31 липня 2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови №41 від 23 січня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем були з`ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд тлумачить відсутність належних та допустимих доказів з боку відповідача в цій частині на користь позивача.

Так, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст.152 КУпАП.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст.ст. 9, 178, 245, 247, 251, 256, 280, 288, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 86, 160, 161, 162 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Виконавчого комітету Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул.. Б.Вишневецького, 36) про скасування постанови.

Скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Черкаської міської ради №41 від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 грн.

Постанову може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р. В. Демчик