Справа № 820/2070/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10.06.2019Справа № 820/2070/18
Другий апеляційний адміністративний суду у складі колегії:
Головуючого судді: Лях О.П.,
Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С. ,
при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Чернишова К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 (повний текст складено 28.03.2019, головуючий суддя І інстанції Зінченко А.В., м.Харків) по справі № 820/2070/18 за заявою ОСОБА_1 до В.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Саранча В.І., третя особа ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича з приводу невирішення по суті письмового клопотання ОСОБА_1 від 26.01.2018 р. стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за межами населених пунктів на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області;

- зобов`язано в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчу Василя Івановича розглянути повторно та вирішити по суті письмове клопотання ОСОБА_1 від 26.01.2018 р. стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за межами населених, пунктів на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області з урахуванням даного рішення суду;

- визнано неправомірною бездіяльність в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича по прийняттю відповідного наказу для зміни (оновлення оприлюднення інформації) помилкового кадастрового номера земельної ділянки НОМЕР_2 на вірний (достовірний) кадастровий номер НОМЕР_1 в документі "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у 1 кварталі 2018 року на території Харківської області" затвердженого наказом першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.12.2017 року № 258";

- в іншій частині вимог адміністративний позов залишено без задоволення;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області судовий збір у розмірі 1408,60 грн.

15 березня 2019 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року по адміністративній справі №820/2070/18 в частині повторного розгляду та вирішення по суті письмового клопотання ОСОБА_1 від 26 січня 2018 року стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за межами населених, пунктів на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

В обгрунтування доводів даної заяви ОСОБА_1 зазначено, що відповідачем не розглянуто повторно та не вирішено по суті письмове клопотання позивача від 26.01.2018.

Ухвалою суду Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої відповідачем на виконання рішення суду по справі № 820/2070/18.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заяви ОСОБА_1 .

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною.

Під час апеляційного розгляду справи позивач підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, відповідно до статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до чч.2 та 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, в положеннях ч.1ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені ст.ст.382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.ч.1 та 6 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

При цьому, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем

Колегія суддів зазначає, що задовольняючи частково адміністративний позов позивача у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 суди визнали протиправною бездіяльність в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича з приводу не вирішення по суті письмового клопотання позивача від 26.01.2018 р. щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за межами населених пунктів на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області;

Листом від 02.01.2019 Г-16312/0-26/0/95-19 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, за підписом в.о.начальника Саранчі В.І. повідомило позивача про повторний розгляд його заяви у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 по адміністративній справі №820/2070/18, зазначивши про те, що за інформацією Міського управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2018 №1471/422-18-0.23,021 зазначена позивачем земельна ділянка на доданих графічних матеріалах знаходиться у приватній власності третьої особи, а тому управління відмовляє в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки..Одночасно в листі зазначено, що відповідна відмова не позбавляє можливості позивача обрати вільну земельну ділянку та звернутися до Головного управління Держгеокадастру з відповідним клопотанням та доданими графічними матеріалами з урахуванням вимог частини 6 статті 118 Земельного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, 20.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 по справі № 820/2070/18 в добровільному порядку.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за підписом в.о.начальника Саранчі В. І . , від 06.03.2019 №Г-188/0/12,2-316/0/21-19 позивача повідомлено про виконання в добровільному порядку зазначеного рішення суду в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області судового збору.

Однак, і це не заперечується відповідачем, на час звернення до суду із заявою про визнання неправомірною бездіяльності в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року по адміністративній справі №820/2070/18 в частині повторного розгляду та вирішення по суті письмового клопотання ОСОБА_1 від 26 січня 2018 року стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_1 рішення суду відповідачем не виконано.

Колегія суду звертає увагу на те, що задовольняючи частково адміністративний позов позивача в адміністративній справі №820/2070/18 суди посилалися на те, що надання відповідачем по справі відповіді у формі листа від 21.02.2018 року №Г-633/0-1328/0/95-18 на клопотання позивача є за своєю суттю бездіяльністю, яка виразилася у неналежній реалізації управлінської функції у спосіб прийняття наказу чи розпорядження.

А тому доводи відповідача про надання відповіді на заяву позивача про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 по справі № 820/2070/18 в добровільному порядку. у формі листа від 02.01.2019 Г-16312/0-26/0/95-19 не спростовують доводи апелянта про невиконання судового рішення, що в свою чергу свідчить про бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення , яка виразилася у неналежній реалізації управлінської функції у спосіб прийняття наказу чи розпорядження.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів вкотре звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною по справі № 820/2070/18, та доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача в межах цієї справи.

Підпунктом 1 - 2 пункту 5 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМ України від 14.01.2015, № 15 (далі - Положення №15, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Держгеокадастр з метою організації своєї діяльності:1) забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх реалізацією в апараті Держгеокадастру, його територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління; 2) здійснює добір кадрів в апарат Держгеокадастру та на керівні посади в його територіальні органи, на підприємства, в установи та організації, що належать до сфери його управління, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців і працівників апарату Держгеокадастру та його територіальних органів.

Згідно з п.9 Положення №15, Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до підпункту 2 пункту 11 Положення №15, голова Держгеокадастру в межах повноважень, передбачених законом, організовує та контролює виконання в апараті Держгеокадастру та його територіальних органах Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики з питань, що належать до компетенції Держгеокадастру. Згідно з підпунктом 16 цього ж пункту, вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців і працівників апарату Держгеокадастру, керівників територіальних органів Держгеокадастру, присвоює їм ранги державних службовців (якщо інше не передбачено законом).

Таким чином, встановлені судом порушення посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, при вирішенні заяв позивача потребують додаткової перевірки з прийняттям відповідного рішення щодо винних осіб. Адже, посадові особи: 1) не повинні вказувати у своїх рішеннях неправдиву інформацію; 2) при вирішенні заяв дотримуватись місячного стоку, що визначено ст.123 ЗК України; 3) не надавати перевагу одним особам перед іншими без законних на те підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача.

За приписами ч.6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Колегія суддів вважає за доцільне копію окремої ухвали направити до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі № 820/2070/18 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі № 820/2070/18 - скасувати.

Прийняти ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 до в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Саранча В.І., третя особа ОСОБА_2 про визнання дій незаконними - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Харківській області Саранчі Василя Івановича (місцезнаходження - 61145, Харківська область, місто Харків, вул. Космічна 21, поверх 8-9; ) по виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року по адміністративній справі №820/2070/18 в частині повторного розгляду та вирішення по суті письмового клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 ) від 26 січня 2018 року стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею до 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за межами населених, пунктів на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року.

Про результати виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року повідомити Другий апеляційний адміністративний суд протягом 30 днів після отримання окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Бартош Н.С.