Справа № 440/3805/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3805/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Сидоренко М.О.,

представника позивача - Костюк Т.В.,

представника відповідача - Лазоренко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на необґрунтованість та безпідставність відмови Кременчуцької міської ради Полтавської області у наданні позивачу згоди на поділ спірної земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна ОСОБА_1 та третіх осіб. Вищевказані обставини унеможливлюють укладення позивачем договору оренди землі з Кременчуцькою міською радою Полтавської області щодо земельної ділянки, яка фактично перебуває у користуванні позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

11 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату підготовчого судового засідання.

20 травня 2019 року в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, та залучено до участі у справі № 440/3805/18 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

03 січня 2019 року судом одержано відзив на позов, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що поділ земельної ділянки у спосіб, про який просить позивач, суперечить нормам ОСОБА_4 Б2.2.-12:2018 та може призвести до порушення прав територіальної громади міста щодо раціонального використання земель комунальної власності /т. І а.с. 194-197/.

У відповіді на відзив від 17 квітня 2019 року представник позивача наполягав на безпідставності спірної відмови /т. І а.с. 207-211/.

Ухвалою від 04 лютого 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Скорина ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками окремих об`єктів нерухомого майна - нежитлових будівель, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності за кадастровим номером НОМЕР_1 , яка за цільовим використанням належить до земель промисловості, що відповідачем не заперечувалось.

16 липня 2018 року позивач та треті особи звернулись до відповідача із заявами про надання згоди на поділ земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 Хмельницького, 1-Е /а.с. 138-140/. До вищевказаних заяв ініціаторами звернення приєднано копії паспортів заявників, пояснювальну записку, акт узгодження меж земельних ділянок, графічні матеріали, копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна заявників разом з відомостями про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, технічні паспорти.

За результатами розгляду вищевказаних заяв відповідач пунктом 5 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 , в зв`язку з:

невідображенням в доданому обґрунтуванні поділу земельної ділянки виокремлення виключно земельних ділянок загального користування - проїздів з метою подальшого зарахування їх до земель запасу;

наявністю на земельній ділянці, що пропонується до зарахування до земель запасу об`єкту нерухомого майна;

відсутністю підстав для зарахування до запасу міста земель, що перебувають у фактичному користуванні та прилягають до об`єктів нерухомого майна, розташованих в межах земельної ділянки площею 8333 кв.м, та не є землями загального користування відповідно до затвердженої містобудівної документації;

неможливістю подальшого використання земельної ділянки, що пропонується до зарахування до земель запасу міста, з цільовим призначенням "землі підприємств іншої промисловості" у відповідності до державних будівельних норм;

порушенням загальної організації території землекористування, що забезпечує оптимальні параметри функції території, так як через земельну ділянку проходять інженерні комунікації, які передбачені для обслуговування існуючих будівель і споруд /т. І а.с. 71/.

Не погодившись із вищевказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень, а також відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

За змістом статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною другою зазначеної норми передбачено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Правилами части четвертої та шостої статті 79-1 Земельного кодексу України врегульовано, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно вимог частини 12 статті 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У свою чергу частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Частиною 17 статті 186 Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у погодженні документації із землеустрою визначений частиною сімнадцятою статті 186 Земельного кодексу України.

Всупереч викладеному відповідачем не надано жодних доказів наявності підстав, на які він посилається в обґрунтування спірного рішення та які покладені в основу відзиву на позов.

Так, не знайшли свого документального підтвердження в ході розгляду справи доводи представника Кременчуцької міської ради Полтавської області про те, що поділ земельної ділянки у спосіб, про який просить позивач, призведе до порушення прав фактичного власника такої земельної ділянки - територіальної громади міста щодо раціонального використання земель комунальної власності.

Так само, посилання відповідача на те, що частина земельної ділянки за цільовим призначенням "землі підприємств іншої промисловості", яка утвориться в результаті поділу та яка підлягає зарахуванню до земель запасу міста, буде непридатною для подальшого її використання територіальною громадою не визнаються судом обґрунтованими, оскільки відповідач ні під час надання відзиву на позов, ні на вимогу суду не забезпечив їх підтвердження жодними доказами, технічними документами, графічними матеріалами.

Крім того, однією із підстав для відмови у наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м, стало те, що наданим позивачем в обґрунтуванні розмірів поділу земельної ділянки, необхідних для експлуатації та обслуговування об`єктів нерухомого майна, не враховані розміри та площі земельних ділянок, що утворюються внаслідок поділу спірної земельної ділянки з визначенням площ територій, необхідних для експлуатації та обслуговування всіх об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій земельній ділянці, у відповідності до ОСОБА_4 ; а також те, що на земельній ділянці, що пропонується до зарахування до земель запасу, наявний об`єкт нерухомого майна.

З цього приводу суд зазначає, що спірне рішення не містить посилань на вищевказані обставини, як на підставу для відмови у наданні погодження поділу спірної земельної ділянки.

Проаналізувавши викладене суд дійшов висновку, що пункт 5 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відмову в наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 , не містить належного обґрунтування наявності підстав, передбачених частиною сімнадцятою статті 186 Земельного кодексу України для відмови у погодженні документації із землеустрою, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Разом із тим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з тих підстав, що спірний пункт рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року передбачає відмову в наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 , не лише позивачу, а й третім особам, що виключає можливість прийняття судом рішення щодо прав, свобод та інтересів осіб, які не є позивачами у справі.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Суд також зважає на те, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач на вимогу суду не надав належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів обґрунтованості та правомірності рішення у спірній його частині з огляду на що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року про відмову у наданні ОСОБА_1 згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, 1-Е визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Кременчуцької міської ради (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09 серпня 2018 року в частині відмови ОСОБА_1 в наданні згоди на поділ земельної ділянки площею 8333 кв.м (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для експлуатації та обслуговування комплексу будівель у АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької міської ради (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 червня 2019 року.

СуддяА.О. Чеснокова