Справа № 640/7861/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7861/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/7861/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ямшинського Олега Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
15.04.2019 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ №1056308 від 09.04.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., складену інспектором роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області сержантом поліції Ямшинським О.О., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.04.2019 р. близько 22 год.15 хв. він рухався на автомобілі CHEVROLET TACUMA, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнінців з дотриманням ПДР України. За вказаною адресою його зупинив інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області, який повідомив, що на його думку позивач здійснив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП та начебто коли він рухався у нього не світилася одна з передніх фар автомобіля. На заперечення позивача, що він перед початком руху перевіряв технічну справність свого автомобіля інспектор жодним чином не відреагував. На прохання надати хоч які-небудь докази вчинення правопорушення інспектор так і не продемонстрував ОСОБА_1 жодних доказів начебто вчинення ним правопорушення та не попередив, що він здійснював чи здійснює превентивний захід - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Позивач вказує, що він не приймав участі в процесі розгляду справи, його не ознайомили з його правами, відповідачем не було надано можливості скористатися правом на захист. Крім того, відповідачем порушено порядок розгляду справи, постанова не містить відомостей щодо доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Також відповідач мав скласти протокол про адміністративне правопорушення, а не виносити постанову.
Оскільки з фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 не погодився він звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.04.2019 р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні, призначеному на 20.05.2019 р., відповідач заявив клопотання про надання йому часу для підготовки відзиву на позовну заяву, посилаючись на те, що ухвала про відкриття провадження у справі та додані до неї матеріали були йому передані після закінчення встановленого судом терміну для надання відзиву. Дане клопотання було задоволено судом.
29.05.2019 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне.
09.04.2019 о 22 год. 15 хв. відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ №1056308 відносно позивача за порушення п. 31.4.3 ПДР України, за яке адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач, керуючи автомобілем CHEVROLET TACUMA, номерний знак НОМЕР_1 , керував транспортним засобом, що мав несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних норм і стандартів, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Відповідач вказує, що винесена нми постанова у повному обсязі відповідає вимогам ст..283 КУпАП, позивача було попереджено про застосування до нього превентивного заходу у виді відеозйомки та доведено нормативно-правові акти, на підставі яких відбувався відеозапис на нагрудну камеру. Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 є неактуальним та запізненим, так як дане рішення стосувалося діяльності Державтоінспекції та приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису, зафіксованого на нагрудний відео реєстратор позивача було ознайомлено з правами, та надана можливість скористатись правовою допомогою, таким чином спростовуються доводи позивача щодо порушень його прав під час розгляду справи.
На підтвердження вказаних у відзиві обставин відповідачем надано диск із відеозаписом з його камери нагрудного відео спостереження.
У судове засідання позивач не з`явився, 10.06.2019 р. подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Визнати неналежним та недопустимим доказом - відеозапис, який міститься на диску, що надано відповідачем до суду разом з відзивом, оскільки він в силу положень ч. 1, 2 ст. 74 КАС України є недопустимим доказом, так як одержаний з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. Справу вирішити за наявними матеріалами, оскільки відзив на позов подано з пропуском встановленого ухвалою судді Київського районного суду від 16.04.2019 р. строку. Задовольнити позовну заяву в повному обсязі з підстав викладених у позові та визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Позивач посилається на те, що відповідачем пропущено строк для подання відзиву на позов, жодних посилань на поважність пропуску встановленого судом строку відзив не містить. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що наданий відповідачем в якості доказу лазерний носій DVD-R із відеозаписами не є належним та допустимим доказом, оскільки його не зазначено в оскаржуваній постанові в якості доказу.
Відповідач та його представник у судове засідання з`явилися, в задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того, відповідачем надано пояснення, в яких він вказує, що позивачем перекручено події, які відбувалися при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повторно вказує, що позивачу було роз`яснено його права, надано можливість скористатись правом на правовоу допомогу. В оскаржуваній поставі є підпис позивача про ознайомлення з правами. Також відповідач зазначає, що надання ним доказів, які навіть не зазначені в постанові є його правом відповідача. Окрім цього, відповідач вважає зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 його посилання, що він не розуміє українську мову і нібито відповідач не роз`яснив йому право мати перекладача. З приводу цього відповідач вказує, що прийнявши до уваги таку заяву під час розгляду справи він перейшов в спілкуванні з ОСОБА_1 на російську мову, тому перекладач був не потрібен. Таким чином, всі дії відповідача відповідали приписам закону і були вчинені згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 та згідно з Законом України «Про Національну поліцію».
Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Враховуючи викладене, положення ст.286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 15.04.2019 р, щодо оскарження постанови від 09.04.2019 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.
Судом встановлено, що постановою інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ямшинського Олега Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1056308 від 09.04.2019 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
У постанові зазначено, що 09.04.2019 22:15:56, м.Харків вул..Гвардійців- Широнінців 44, водій керував транспортним засобом з порушенням режиму роботи правої фари в режимі ближнього світла фар, чим порушив п.31.4.3 ПДР керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Стаття, частина статті КУпАП: ст. 121 ч. 1.
Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 340 грн.
До постанови додається: …».
Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.
Суд не бере до уваги посилання позивача з приводу неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення, та зазначає наступне.
У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення… Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.
Рішення КСУ 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII, а тому на ці випадки не поширюються.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора Ямшинського О.О. підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, крім того, при розмові з інспектором позивач підтвердив факт наявності в його автомобілі несправності.

Вказані обставини що наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, правомірності та обставин складення постанови ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2

Крім того, при дослідженні відеозапису, судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена правомірно, тобто, з дотриманням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, не порушені, а тому така постанова скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано диск із відеозаписом моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, не містить даних про не згоду позивача з вчиненням ним адміністративного правопорушення. Більш того, відсутні посилання на будь-які письмові пояснення позивача, які могли бути долучені до оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Однак, відповідно до ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, всупереч даним вимогам, позивачем до суду не надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а вимоги - не підлягагють задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ямшинського Олега Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Інспектор роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Ямшинський Олег Олександрович, місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул..Шевченка 315-А.

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Суддя Чередник В.Є.