Справа № 804/4173/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4173/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. (суддя Кучма К.С.) в справі № 804/4173/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліша Віктора Миколайовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліша Віктора Миколайовича (далі - Уповноважена особа Фонду) про зобов`язання включити до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), затвердити відповідні зміни (доповнення) до загального реєстру та забезпечити отримання вкладником гарантованих Фондом сум відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивачем збільшено позовні вимоги шляхом подання відповідної заяви про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду, яка полягає у невиконанні рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2014 р. та у не включенні позивача до переліку кредиторів ПАТ «Актабанк»; зобов`язання Уповноважену особу Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), затвердити відповідні зміни (доповнення) до загального реєстру та забезпечити отримання вкладником гарантованих Фондом сум відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заявою від 02.10.2018 р. (а.с. 82-85) позивачем змінено підстави позову

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліша В.М., яка полягає у невиконанні заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц та у не включенні ОСОБА_1 до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р.; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» Куліша В.М. включити ОСОБА_1 до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до договору банківського вкладу «Класік» №В19-2083023/Т від 07.08.2014 р., затвердити відповідні зміни (доповнення) до Загального переліку; в задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує про встановлення, що банківські операції з перерахування коштів та укладення депозитних договорів внаслідок «дроблення» іншого вкладу містять ознаки нікчемності, встановленні ч. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки депозитний договір укладено без фактичного розміщення грошових коштів вкладника ОСОБА_1 , а шляхом котирування бухгалтерських проводок банку. Результати перевірки встановлені протоколом комісії з перевірки правочинів на ознаки нікчемності № 5 від 05.09.2018 р. та затверджені наказом Уповноваженої особи Фонду № 45 від 06.09.2019 р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.08.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» укладено договір банківського вкладу «Класік» №В19-2083023/Т, відповідно до п. 1.1. якого позивач передав, а банк прийняв належні позивачу грошові кошти в сумі 133 456 грн. на строк 3 місяці з 07.08.2014 р. по 07.11.2014 р. включно для розміщення у якості банківського вкладу, в результаті чого ПАТ «Актабанк» відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 .

29.08.2014 р. позивач звернулася до ПАТ «Актабанк» із письмовою заявою, у якій просила достроково розірвати вищезазначений договір банківського вкладу та виплатити їй належні до сплати грошові кошти. Через відмову банку розірвати договір банківського вкладу та повернути кошти позивач звернулась за вирішенням спору до суду.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц (провадження № 2/200/3748/14) укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» договір банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р. розірвано та стягнуто з ПАТ «Актабанк» на користь позивача суму банківського вкладу у розмірі 135024,57 грн., яка складається із суми вкладу у розмірі 133456 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1568,57 грн. Рішення набрало законної сили 29.12.2014 р.

Рішення суду не виконане через визнання неплатоспроможним та подальшою ліквідацією боржника ПАТ «Актабанк». Виконавче провадження закінчено.

На звернення позивача Уповноваженою особою Фонду повідомлено позивача, що під час складання переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, була виявлена група договорів банківського вкладу та банківського рахунку, укладених за обставин, що можуть вказувати на приготування до заволодіння коштами Фонду, шляхом штучного створення умов для отримання компенсації вкладів. У зв`язку з цим до прокуратури м. Дніпропетровська подано заяву про відкриття кримінального провадження. Тому рішення про виплату коштів таким вкладникам, в тому числі позивачу, буде прийнято після прийняття відповідного процесуального рішення в кримінальному провадженні.

Позивачем отримано від відповідача лист № 02-036-28431/16 від 24.06.2016 р., в якому зазначено, що в Переліку вкладників, що був переданий Фонду гарантування Уповноваженою особою, інформація про її вклади відсутня.

Листом № 42 від 16.01.2018 р. відповідачем повідомлено, що відповідно до ч. 5 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідації банку та призначення уповноважено особи Фонду кредитори мають право заявити Уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (п. 5 ст. 45 Закону). Відповідач також зазначив, що оскільки позивачем пропущено строки для заявлення своїх вимог, виконати рішення суду від 10.11.2014 р. є неможливим.

Позивачем від відповідача також отримано повідомлення про нікчемність правочинів № 676 від 06 вересня 2018 р., у якому було зазначено про нікчемність договору банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р. за ознаками, визначеними п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів нікчемності правочину, відсутності судового рішення про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 Цивільного кодексу України, а також не зазначення у повідомленні про нікчемність правочинів № 676 від 06 вересня 2018 р., у чому саме полягає порушення позивачем вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про забезпечення отримання позивачем гарантованих Фондом сум відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд першої інстанції вказав, що такі повноваження належать виключно відповідачу, які не може перебирати на себе суд.

Суд визнає приведені вище висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07.08.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» укладено договір банківського вкладу «Класік» №В19-2083023/Т, відповідно до п. 1.1. якого позивач передав, а банк прийняв належні позивачу грошові кошти в сумі 133 456 грн. на строк 3 місяці з 07.08.2014 р. по 07.11.2014 р. включно для розміщення у якості банківського вкладу, в результаті чого ПАТ «Актабанк» відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 .

29.08.2014 р. позивачем ініційоване питання дострокового розірвання договору банківського вкладу та виплати їй належних грошових коштів. Через відмову банку розірвати договір банківського вкладу та повернути кошти позивач звернулась за вирішенням спору до суду.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц (провадження № 2/200/3748/14) укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» договір банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р. розірвано та стягнуто з ПАТ «Актабанк» на користь позивача суму банківського вкладу у розмірі 135024,57 грн., яка складається із суми вкладу у розмірі 133456 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1568,57 грн. Рішення набрало законної сили 29.12.2014 р.

Рішення суду не виконане через визнання неплатоспроможним та подальшою ліквідацією боржника ПАТ «Актабанк».

Виконавчий лист виконавцем направлено до Фонду гарантування вкладів

Позивачем отримано від відповідача лист № 02-036-28431/16 від 24.06.2016 р., в якому зазначено, що в переліку вкладників, що був переданий Фонду гарантування Уповноваженою особою, інформація про її вклади відсутня.

Листом № 42 від 16.01.2018 р. відповідачем повідомлено, що відповідно до ч. 5 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноважено особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (п. 5 ст. 45 Закону). Відповідач також зазначив, що оскільки позивачем було пропущено строки для заявлення своїх вимог, виконати рішення суду від 10.11.2014 р. є неможливим.

Позивачем від відповідача також отримано повідомлення про нікчемність правочинів № 676 від 06 вересня 2018 р., у якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р. за ознаками, визначеними п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначається Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), яким також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI в редакції, що діє з 01.07.2016 р., уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначається Положенням

про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14, зареєстрованим 07.09.2012 р. за № 1548/21860, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок), відповідно до п. 5 розділу II «Діяльність неплатоспроможного банку та уповноваженої особи Фонду із визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами» Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

За положеннями пунктів 1-4 розділу ІІІ «Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами» вказаного Порядку Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині:

1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку;

2) невключення до Переліку інформації про рахунки:

вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону;

за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону;

3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;

4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора- розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Послідовний аналіз приведених вище приписів законодавства дає підстави для висновку, що включення особи до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, затвердження відповідних змін (доповнень) до загального переліку вкладників, а в чинній редакції Закону № 4452-VI - переліку рахунків, можливо лише за вкладами фізичних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 3 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI).

Як вказано вище, заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц (провадження № 2/200/3748/14) укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» договір банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р. розірвано та стягнуто з ПАТ «Актабанк» на користь позивача суму банківського вкладу у розмірі 135024,57 грн., яка складається із суми вкладу у розмірі 133456 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1568,57 грн. Рішення набрало законної сили 29.12.2014 р.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За приписами частин 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України в разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, з дати набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. в справі № 200/15985/14-ц (29.12.2014 р.) договір банківського вкладу, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк», № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р., вважається розірваним, а зобов`язання за договором банківського вкладу є припиненими.

Оскільки позивач на час початку процедури виведення Фондом банку з ринку не мала статусу вкладника ПАТ «Актабанк», а договір банківського вкладу розірвано ще до початку процедури виведення ПАТ «Актабанк» з ринку, рахунки позивача не повинні бути включені до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_1 до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду за договором банківського вкладу «Класік» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р., зобов`язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_1 до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до договору банківського вкладу «Класік» №В19-2083023/Т від 07.08.2014 р., затвердження зміни (доповнення) до Загального переліку не можуть бути задоволені.

Стосовно позовних вимог про визнано протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невиконанні заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц суд також вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які полягають у наступному.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Правовідносини між позивачем та банком про стягнення коштів за договором банківського вкладу вирішені судом в межах цивільної справи, і спір в цій частині фактично стосується належного виконання судового рішення в цивільній справі.

Відповідно, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невиконанні заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 р. у справі № 200/15985/14-ц не можуть бути задоволені.

Суд вказує, що доводи апеляційної скарги стосуються виключно встановлення нікчемності договору банківського вкладу.

Частиною 2 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суд не обмежений доводами апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. в справі № 804/4173/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. в справі № 804/4173/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліша Віктора Миколайовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 804/4173/18 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Куліша Віктора Миколайовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 12.06.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.06.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш