Справа № 206/6409/18
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/6409/18
Провадження 2-а/206/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення в режимі відео конференції,

встановив:

22 листопада 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним адміністративним позовом.

В прохальній частині позову позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне ВР №.297135 від 04.11.2018р. винесену поліцейським роти №1, батальйону патрульної поліції м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Паляничкою В.В. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1КУпАП ОСОБА_1 від 04.11.2018р. - закрити.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 04 листопада 2018 року в м. Кременчук, ТЗ був зупинений інспектором роти №1, батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Паляничка В.В. та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №297135. Відповідно до вищезазначеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові «водій здійснював перевезення ТЗ шириною 2м 60 см, а саме 3 метри 75 сантиметрів без погодження з органом національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України» та накладено на нього штраф у розмірі 510грн. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне: 04.11.2018р. він перевозив вантаж, параметри якого не перевищують нормативно встановлених, відповідно до наданого дозволу №48 НГ від 22.10.2018р. на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або параметри яких перевищують нормативні строк дії якого з 25.10.2018р. по 07.12.2018р. згідно вищевказаного дозволу він мав право перевезення вантажу за визначеним маршрутом у разі якщо ширина не перевищує 3,75м. Враховуюче вищевикладене, посилання в оскаржуваній постанові працівник поліції на те, що на момент здійснення перевезення вантажу він не мав відповідно дозволу є голослівним та не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того зазначена в оскаржуваній постанові ширина вантажу 3,75м є надуманою та не відповідає підтвердженою належними та допустимими доказами, оскільки працівник взагалі не проводив замірів габаритів вантажу, що може бути підтверджено записом з нагрудної камери відеозапису працівника поліції. На підставі викладеного просить суд скасувати дану постанову (а.с. 1-3).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження (а.с. 12).

В судове засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Також від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що оскільки факт вчинення правопорушення встановлений за наявними у позивача документами, інспектор патрульної поліції діяв в межах та на підставі чинного законодавства. Незгода позивача з вчиненим правопорушенням не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано її копії. При складанні постанови інспектор діяв відповідно до дій чинного законодавства.

На підставі викладеного просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Слухання проводити за відсутності представника відповідача (а.с. 19-24).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно постанови серії ВР №297135 від 04.11.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04.11.2018 року о 22 год. 50 хв. пр. Полтавський у м. Кременчук, здійснив рух ТЗ шириною понад 2м. 60 см, а саме 3 метри 75 сантиметрів, без погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України (а.с. 18).

Згідно наданого 22 жовтня 2018 р. Національною поліцією України Управління патрульної поліції у м. Києві відділом організації дорожнього руху дозволу №48НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 25.10.2018 по 07.12.2018, вбачається, що на автомобіль MAN TGA 18.360, НОМЕР_1 , причіп: ВУСЕЕ 975310, НОМЕР_2 , надано до дозвіл на перевезення вантажу по автодорогам України а також виїзд на автодорогу М29-М29 (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306(далі -ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому слід зазначити, що знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров`ю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також питання застосування працівниками поліції технічних засобів відеозапису регулюються Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (в додатку до статті); наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відео реєстраторів патрульних».

Відповідно до п. 22.4 Правил дорожнього руху України, вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Положенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т).

З долучених до матеріалів справи технічних характеристик та товарно-транспортної накладної перевезеного вантажу позивачем, судом вбачається, що габарити комбайну «W 550» складають 3,29м., що відповідно до вимог п. 22.5. ПДР України та наданому дозволу позивачу на перевезення таких вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ст. 72 КАС України зазначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З вивчених письмових матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано тільки відзив на позовну заяву, жодного іншого доказу на підтвердження вини позивача не надано, не надано відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено вини позивача у інкримінованому йому скоєнні адміністративному правопорушенні, відповідачем не надано жодного доказу який би доводив вину позивача у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, постанова серії ВР № 297135 від 04 лютого 2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 245 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2018 року серії ВР № 297135, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков