Справа № 815/3851/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/3851/15
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю представника позивача Пудлінської Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної установи «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 06.03.2019р.) по справі за адміністративним позовом Державної установи «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України» до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання незаконною відмову зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2015 року ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України» звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси (правонаступник - Центральне об`єднане управління ПФУ в м. Одесі), в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:

- визнати незаконною відмову відповідача від 28.05.2015 року щодо скасування розпорядження Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси;

- зобов`язати відповідача розглянути звернення ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І.Суботіна НАН України» щодо скасування розпорядження управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси від 30.09.2011 року №232 на підставі листа Департаменту персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж ПФУ від 14.10.2014 року за вихідним №26730/05-10.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне розпорядження пенсійного органу є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню разом з необґрунтованою спірною відповіддю.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І.Суботіна НАН України» - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І.Суботіна НАН України» 28.03.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду 2-ї інстанції підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання суду 2-ї інстанції з невідомих причин не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

За результатами проведення планової перевірки достовірності формування та подання відомосте про застрахованих осіб страхувальника Відділення гідроакустики МГІ НАН України, УПФУ у Приморському районі м. Одеси винесено розпорядження №232 від 30.09.2011 року про усунення порушень, згідно якого, було зобов`язано позивача надати документи, а саме Список працюючих (форма СП), Список підстав, що дають право на застосування пільг робітникам підприємства при призначені пенсії (форма СПП), індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ІНДАНІ, ІНДАНІ-СПД), відомості про осіб, що мають підстави для зарахування стажу роботи без сплати страхових внесків до ПФУ (форма БСВ). Окрім того, позивачу необхідно у поточному звіті в таблиці № 6 додатка № 4 відобразити результати перевірки по переліку застрахованих осіб, зменшити заробітну плату за січень-березень та збільшити заробітну плату за червень 2011 року на суму премії нарахованої в червні за 1-й квартал 2011 року. Також, позивачу необхідно було по застрахованій особі ОСОБА_1 зменшити заробітну плату за січень - березень на суму премії нарахованої в червні за 1-й квартал 2011 року та збільшити заробітну плату в межах максимальної величини за червень 2011 року.

Не погоджуючись із вимогами вказаного розпорядження №232 позивач звернувся до суду із позовом про визнання вказаного розпорядження нечинним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2012 року(справа №1570/1464/2012), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2013 року, позов ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України» було задоволено.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.06.2014 року (справа №1570/1464/2012) вказані вище постанову Одеського окружного адміністративного суду та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду - скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду (за результатами нового розгляду) від 29.07.2014 року (справа №1570/1464/2012) у задоволені адміністративного позову ДУ «Відділення гідроакустики Морського гідрофізичного інституту НАН України» про визнання нечинним розпорядження від 30.09.2011 року №232 та рішення від 12.10.2011 року №20573/03 Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси; визнання нечинним рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 21.11.2011 року №6046/08; визнання нечинним рішення ПФУ від 09.02.2012 року №3009/09-10 - відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року (справа №1570/1464/2012) змінено мотивувальну частину постанови Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року, та виключено з неї посилання на те, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області про результати розгляду скарги від 21.11.2011 року №6046/08 та рішення ПФУ про результати розгляду скарги від 09.02.2012 року №3009/09-10 не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача та не мають обов`язкового характеру і не тягнуть за собою юридичних наслідків. В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2014р. - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 року (справа №1570/1464/2012) постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року та змінену нею постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року - залишено без змін.

14.10.2014 року Департамент персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж Пенсійного фонду України надав відповідь №26730/05-10 на лист позивача від 10.09.2014 року №78/05-274, в якій роз`яснив, що порядок заповнення Таблиці 6 Додатку 4, викладений у листі від 03.03.2011 року №4149/05-10, можна використовувати і на сьогоднішній день.

Позивач 10.02.2015 року звернувся до УПФУ у Приморському районі м. Одеси з листом №78/ОГ-44 та 28.05.2018 року з листом №78/ОГ-143, в яких знову (т.б. повторно) просив скасувати розпорядження УПФУ у Приморському районі м. Одеси від 30.09.2011 року №232 у зв`язку із отриманням позивачем листа Департаменту персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж ПФУ надав відповідь №26730/05-10 від 14.10.2014 року.

16.06.2015 року УПФУ у Приморському районі м. Одеси надало відповідь №5772/08 на лист позивача від 28.05.2015 року №78/ОГ-43, в якій зазначило, що питання визнання нечинним розпорядження від 30.09.2011 року №232 вже розглядалось судами усіх інстанцій та останнє залишилося чинним. Згідно зі ст.254 КАС України вищевказані судові рішення набрали законної сили, в зв`язку із чим, у Управління ПФУ немає підстав для скасування розпорядження від 30.09.2011 року № 232.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій, а також спірного розпорядження та листа-відмови відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

У відповідності до приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач у даному позові одночасно фактично знову (повторно) оскаржує правомірність розпорядження Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси від 30.09.2011 року №232 та чергову відмову пенсійного органу в його скасуванні, посилаючись лише на лист Департаменту персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж ПФУ від 14.10.2014 року за вих.№26730/05-10, яким, в свою чергу, роз`яснено, що порядок заповнення таблиці 6 додатку 4, викладений у листі від 03.03.2011 року за №4149/05-10, можна використовувати і на сьогоднішній день.

Разом з тим, як вбачається з наявної в матеріалах справи ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2016 року по справі №1570/1464/2012, яка набрала законної сили та якою залишено без задоволення заяву ДУ «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року по адміністративній справі №1570/1464/2012 про визнання акту, розпорядження та рішень нечинними, останньою встановлено, що Вищий адміністративний суд України приймаючи рішення від 09.04.2015 року (справа №К/800/51749/14) перевіряв правомірність винесення Управлінням ПФУ у Приморському районі м. Одеси розпорядження №232 від 30.09.2011 року з урахуванням відомостей, що наведені у листі від 14.10.2014 року №26730/05-10.

Таким чином, оскільки зазначені обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, то відповідно, орган пенсійного фонду не мав законних підстав для перегляду свого розпорядження від 30.09.2011 року №232, з урахуванням листа від 14.10.2014 року №26730/05-10, та, відповідно, правомірно відмовив позивачу у скасуванні розпорядження від 30.09.2011 року №232, оскільки ВАС України в ухвалі від 09.04.2015 року (справа №К/800/51749/14) зробив висновок про правомірність вказаного розпорядження та під час вирішення касаційної скарги дослідив зазначений лист.

Одночасно ще слід звернути увагу й на те, що згідно із п.7 ч.1 ст.7 КАС України (в редакції чинній станом до 15.12.2017 року, на час виникнення спірних правовідносин) одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов`язковість судових рішень.

А відповідно до ч.2 ст.14 КАС України (в редакції чинній станом до 15.12.2017 року, на час виникнення спірних правовідносин), постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Приписами ч.ч.1,2 ст.255 КАС України (в редакції чинній станом до 15.12.2017 року, на час виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

До того ж, ще необхідно зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної установи «Відділення гідроакустики інституту геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України» - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18.06.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук