Справа № 826/13923/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2019 року № 826/13923/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю

міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської

державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Фірма «Т.М.С.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - позивач та/або Фірма «Т.М.М.» - ТОВ) з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач та/або Департамент) та просить суд:

- визнати протиправним акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року, складений посадовою особою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при проведенні перевірки;

- визнати протиправним та скасувати протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року, складений посадовою особою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатами перевірки;

- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.10.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень застосовано нормативно правовий акт, який станом на час здійснення Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ реконструкції не був чинним.

Також, позивач стверджує, що ним не було допущено порушень абзацу 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», з огляду на що, висновки Департаменту в цій не відповідають дійсності.

Водночас, Фірма «Т.М.М.» вказує на порушення відповідачем Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву вказавши, що доводи позивача позбавлені фактично і правового обґрунтування, а тому не можуть бути прийнятті до уваги.

Представником позивача подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 08.02.2018 року судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 21.08.2017 року для здійснення перевірки на реконструкція нежитлових приміщень №IV, №V, №XII, №XVIII житлового будинку літ «Б» під влаштування квартир з №190 по 205 на просп. Комарова, 26 у Солом`янському районі міста Києва щодо дотримання суб`єктом містобудування Фірма «Т . М . М.»-ТОВ вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 21.08.2017 року №552.

19.10.2017 року відповідачем за результатами за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт складено акт №б/н (далі - оскаржуваний та/або спірний акт) та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року (далі - оскаржуваний та/або спірний протокол), в яких встановлено вчинення правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме: «згідно з ДБН А .2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи. Оскільки нежитлові приміщення №IV, № V, №XII, №XVIII 23 поверху житлового будинку літ «Б» на проспекті Комарова, 26 не належать на законних підставах Фірмі «Т . М . М.» - ТОВ не може бути замовником будівництва. Таким чином, Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ наведено недостовірні дані у декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23 червня 2014 року № КВ 33, у частині інформації про замовника.

Також, 19.10.2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивачу надано строк до 19 грудня 2017 року усунути виявлені порушення (далі - оскаржуваний та/або спірний припис).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Вищезазначені документи, а саме: акт перевірки від 19.10. 2017 року, протокол від 19.10.2017 року та припис від 19.10.2017 року отримано позивачем 25.10.2017 року відповідно до відмітки вхідної кореспонденції, яка міститься на супровідному листі від 23.10.2017 року № 073-9677.

Позивач вважає протиправним та такими, що підлягає скасування спірний акт, протокол та припис, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позов.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року №687-XIV (далі - Закон №687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок №553).

Відповідно до пункту 5 вищевказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки серед іншого, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, серед іншого, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідач зазначає, що на підставі статті 41 Закону №3038-VI, згідно з Порядком №553, на підставі звернення ОСББ «Авіатор Комарова 26» від 17.07. 2017 року №8 про перевірку правомірності використання технічного поверху для розміщення житлових квартир та відповідності такого використання технічного поверху проектній документації на будинок, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень № IV, №V, №XII, №XVIII житлового будинку літери «Б» під влаштування квартир з № 190 по № 205 на проспекті Комарова, 26 у Солом`янському районі міста Києва», про що складено акт перевірки.

Перевіркою встановлено, що Інспекція державно-будівельного контролю у місті Києві замовнику будівництва Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень №IV, №V, №XII, №XVIII житлового будинку літери «Б» під влаштування квартир з № 190 по № 205» на проспекті Комарова, 26 у Солом`янському районі міста Києва від 28 травня 2013 року за № КВ 35. Категорія складності об`єкта будівництва - II (клас наслідків незначний СС 1).

У подальшому, Державна архітектурно-будівельна інспекція України замовнику будівництва - Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ зареєструвала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації: «Реконструкція нежитлових приміщень № IV, № V, № XII, № XVIII житлового будинку літ «Б» під влаштування квартир з № 190 по № 205» на проспекті Комарова, 26 у Солом`янському районі міста Києва від 23 червня 2014 року за № KB 33. За інформацією зазначеною замовником будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт, проектна документація розроблена ТОВ «У-Б-С», під керівництвом головного архітектора проекту - Гуцаленко В. О. (сертифікат АА № 000283) та затверджена наказом замовника від 15 травня 2013 року №01/2.

Відповідно до даних наведених замовником будівництва Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ у декларації про початок виконання будівельних робіт від 28 травня 2013 року № KB 35 загальна площа нежитлових приміщень складає 736,5 кв. м.

Як зазначає відповідач, у ході перевірки та беручи до уваги надані та пред`явлені документи встановлено, що нежитлові приміщення № IV, № V, № XII, № XVIII 23 поверху житлового будинку літ «Б» на проспекті Комарова, 26 не належать Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ.

Згідно з ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, оскільки нежитлові приміщення №IV, №V, №XII, №XVIII 23 поверху житлового будинку літ «Б» на проспекті Комарова , 26 не належать на законних підставах Фірмі «Т . М . М . » - ТОВ вона не може бути замовником будівництва та не може затверджувати проектну документацію. Отже, Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 28 травня 2013 року № KB 35 у частині інформації про замовника. Оскільки Фірма « Т.М. М.» - ТОВ не може бути замовником будівництва реконструкції приміщень 23 поверху по проспекту Комарова, 26, зазначений вище об`єкт будівництва побудовано без належно затвердженого проекту.

Проектною організацією ТОВ «У-С-Б» передано замовнику будівництва Фірма «Т.М.М.» - ТОВ проектну документацію «Реконструкція нежитлових приміщень № IV, № V, № XII, № XVIII житлового будинку літ «Б» під влаштування квартир з № 190 по № 205 за адресою вул. Комарова, 26 у Солом`янському районі міста Києва», розроблену з порушенням вимог законодавства.

Замовником будівництва Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ наведено недостовірні у декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23 червня 2014 року № KB 33 у частині інформації про замовника.

Згідно статті 9 Закону №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На час перевірки проводилась фотофіксація.

За результатами перевірки посадовою особою Департаменту складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.10. 2017 року, винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.10.2017 року, стосовно товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Т.М.М.» складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року.

Департаментом 23.10.2017 року було направлено лист на адресу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.»-ТОВ разом із матеріалами перевірки від 19.10.2017 року, в якому було зазначено про час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» - ТОВ вказаного листа і доданих до нього документів в яких скеровувались акт перевірки, припис та протокол позивачу.

Відповідно до пунктів 16, 17, 19 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до пункту 21 Порядку №553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як свідчать матеріали справи, документи перевірки отримані позивачем 25.10.2017 року разом із повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності 02.11.2017 року о 10:00 год.

Таким чином, судом не встановлено допущення порушень порядку проведення перевірок відповідачем.

Позивач зазначає, що в спірних рішеннях зазначено недостовірні дані в частині проведення перевірки в присутності директора департаменту управління нерухомості ОСОБА_1 та складання документів за її присутності, оскільки вказана посадова особа, згідно наказу Фірма «Т.М.М.» - ТОВ від 10.10.2017 року № 141 перебувала у відпустці у період з 18.10.2017 року по 20.10.2017 року.

Вищезазначені доводи прийняті судом до уваги, проте, наданий позивачем наказ не спростовує інформацію про присутність посадової особи під час проведення перевірки та складання відповідних документів, оскільки інші докази про відсутність вказаного працівника на роботі відсутні в матеріалах справи.

Крім того, на зворотній стороні направлення на здійснення планового (позапланового) заходу від 21.08.2017 року містить підпис ОСОБА_1 про отримання останнього.

Таким чином, посилання позивача на допущення Департаментом в ході здійснення позапланового заходу процедурних порушень суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним акту позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року, складений посадовою особою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при проведенні перевірки суд звертає увагу на таке.

У своїй постанові від 10.09.2013 року за №21-237а13 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах ВСУ зазначила, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті17 КАС (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Таким чином, акт, складений посадовими особами контролюючого органу за результатами перевірки не є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує певні правові наслідки для суб`єкта містобудування, спрямоване на регулювання тих чи інших відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Акт може бути підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З аналогічних підстав суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.10.2017 року, а також звертає увагу, що спірний акт та протокол є документами, що фіксують лише суть порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства суб`єктом містобудування і не створюють правових наслідків для останнього.

Оцінюючи ж наявність/відсутність встановлених відповідачем порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що лягли в основу спірного припису суд зверне увагу на наступне.

Як вже було зазначено судом вище, підставою для прийняття оскаржуваного припису були наступні обставини: «Згідно з ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи. Оскільки нежитлові приміщення №IV, №V, №XII, №XVIII 23 поверху житлового будинку літ «Б» на проспекті Комарова , 26 не належать на законних підставах Фірмі «Т . М . М.» - ТОВ вона не може бути замовником будівництва. Таким чином, Фірма «Т,М,М,»-ТОВ наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.05.2013 року № KB 35, у частині інформації про замовника. Проектною організацією ТОВ «У-С-Б» замовнику будівництва Фірма «Т.М.М.» - ТОВ передана проектна документація розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, що є порушенням абзацу 1 ч. 1 ст. 34, ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «про архітектурну діяльність».».

Матеріали справи містять копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23 червня 2014 року № КВ 33, з якої вбачається, що замовником є Фірма «Т.М.М.» - ТОВ.

Судом встановлено, що ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», на який посилається відповідач, був затверджений наказом Мінрегіонбуду від 04.06.2014 року, в пункту 1 якого встановлено: «Затвердити з наданням чинності з 01 жовтня 2014 року ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Натомість пунктом 2 встановлено: « 2. Визнати таким, що втратив чинність з 01 жовтня 2014 року, ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".».

Так, декларація про готовність об`єкта до експлуатації № KB 33 була затверджена 23.06.2014 pоку, і на той момент діяли норми ДБН А .2.2-3-2012.

Таким чином, положення ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» не можуть бути застосовані у відношенні до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № KB 33, оскільки декларація затверджена 23.06.2014 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи зазначене, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ не порушувала норми п. 3.6. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», у зв`язку з відсутністю таких норм на дату затвердження декларації про готовність об`єкта до експлуатації № KB 33.

Також, відповідно до пункту 4 статті 1 Закону №3038-VI замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до пункту 4 статті 34 вказаного Закону реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Отже, поняття замовник, чітко визначене в законодавстві, яке діяло на момент проведення реконструкції, і не передбачає наявності такої обов`язкової умови, про яку зазначає відповідач в спірному приписі.

В пункті 3.10 ДБН А .2.2-3-2012. (чинній на момент проведення реконструкції) зазначено, що реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Як встановлено судом, будинок по пр. Комарова, 26 був побудований Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, як генеральним підрядником-інвестором. На підставі акту приймання житлового комплексу від 03.10.2010 року вказаний будинок був переданий на баланс Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Таким чином, Фірма «Т .М. М.» - ТОВ маючи право здійснювати управління нерухомим майном провела реконструкцію, змінивши функціональне призначення приміщень, що відповідає нормам ДБН А .2.2-3-2012.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Поряд з цим, частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що обставини відсутності допущений порушень позивачем законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено судових рішенням в адміністративній справі №826/14302/17, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення частково, то судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 139, 143, 243-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (, місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вул. Провіантська, буд. 3) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вул. Хрещатик, 32) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.10.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

3. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вул. Хрещатик, 32) на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (, місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вул. Провіантська, буд. 3) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін