Справа № 440/4515/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 р.Справа № 440/4515/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Бови Є.Ю., відповідача - Фоменка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 22.03.19 року по справі № 440/4515/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2348-17 від 19.11.2018 в розмірі 74 265,28 грн.; зобов`язати ГУ ДФС у Полтавській області визнати суму податкового боргу по сплаті єдиного внеску в розмірі 74265,28 грн. як безнадійну та виключити про неї дані з інформаційної телекомунікаційної системи "Податковий блок".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2019 по справі № 440/4515/18 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовлено повністю.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2019 по справі № 440/4515/18, прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що спірна вимога не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню, оскільки складена та надіслана на адресу позивача з порушенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п.п.3, 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі по тексту - Інструкція). А саме, всупереч вказаним нормам вимога № Ф-2348-17 від 19.11.2018 про сплату боргу (недоїмки) прийнята контролюючим органом за відсутності відповідного акту перевірки, направлена відповідачем поштою після спливу 3-денного строку з дня її винесення, надіслана платнику податків разом з корінцем. З огляду на викладене, вважає, що вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, податковий борг за вказаною вимогою у розумінні п.101.2 ст.101 Податкового кодексу України на переконання апелянта, є безнадійним та підлягає списанню в порядку статті 101 Податкового кодексу України оскільки стосовно нього минув строк давності, установлений ПК України (1095 днів з дня виникнення боргу).

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2019 по справі № 440/4515/18 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що на підставі висновку акту перевірки від 22.06.2015 № 583/16-01-17-01-10/ про порушення позивачем п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на 74265,28 грн., контролюючим органом було прийнято вимогу від 22.06.2015 № Ф- про сплату недоїмки в сумі 74265,28 грн. Станом на 09.07.2015 вказана сума вважалася узгодженою та була відображена податковим органом в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 . У зв`язку з оскарженням цієї вимоги в судовому порядку відповідачем була виключена з інтегрованої картки сума боргу, зазначена у вимозі. За результатами судового оскарження постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 по справі № 816/3470/15 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування вимоги, у зв`язку з чим суму недоїмки по єдиному внеску в розмірі 74265,28 грн. було 22.07.2016 відображено контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 . Крім того, згідно з поданою позивачем декларацією від 06.02.2016 донараховано суму єдиного внеску в розмірі 2013,84 грн., в результаті чого сума недоїмки збільшилась до 76279,12 грн. 08.08.2018 позивачем проведено часткове погашення заборгованості на 2013,84 грн. по виконавчому провадженню № 54914774. Оскільки позивачем було частково погашено (зменшено) заборгованість, станом на 31.10.2018 за позивачем обліковувалася заборгованість в сумі 74265,28 грн., у зв`язку з чим, згідно з п.3 розділу VI Інструкції відповідачем на підставі даних інформаційної системи в автоматичному режимі сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату недоїмки № Ф-2348-17 від 19.11.2018 на суму 74265,28 грн. З посиланням на ч.7, ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 9 Інструкції стверджує, що борг зі сплати єдиного внеску не може бути визнаний безнадійним та не підлягає списанню.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт від 22.06.2015 №583/16-01-17-01-10/.

На підставі акту перевірки від 22.06.2015 №583/16-01-17-01-10/ контролюючим органом прийнято, серед іншого, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.06.2015 №Ф-, якою позивача зобов`язано сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальну суму 74265,28 грн. (а.с. 66).

Станом на 09.07.2015 сума недоїмки в розмірі 74265,28 грн., визначена вимогою №Ф- Ф- від 22.06.2015, вважалася узгодженою платником податків та була відображена контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1

Позивач не погодився з позицією контролюючого органу щодо визначення йому суми недоїмки згідно з вимогою від 22.06.2015 №Ф- та звернувся до суду про визнання її протиправною та скасування на суму 54019,57 грн., у зв`язку з чим сума недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 74265,28 грн. була виключена 15.09.2015 з обліку донарахованих сум платнику податків.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №816/3470/15 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги - задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 22 червня 2015 року № в частині сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 54019,57 грн (а.с. 18-21).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 у справі №816/3470/15 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 13.06.2016 року (а.с. 15-16).

Враховуючи, що вимога про сплату недоїмки набула статусу узгодженої, суму недоїмки по єдиному внеску у розмірі 74265,28 грн контролюючим органом 22.07.2016 відображено в інтегрованій картці платника податків, внаслідок чого заборгованість по єдиному внеску збільшилася та склала 76279,12 грн (а.с. 58-63).

Згідно з поданою позивачем декларацією від 06.02.2016 № позивачу було донараховано суму єдиного внеску в розмірі 2013,84 грн, в результаті чого сума недоїмки збільшилась до 76279,12 грн.

08.08.2018 позивачем проведено часткове погашення заборгованості на 2013,84 грн по виконавчому провадженню № 54914774 та зараховано в погашення самостійно задекларованої суми до сплати.

Станом на 31.08.2018 за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 74265,28 грн, у зв`язку з чим 19.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено та направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2348-17 на вказану суму.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2348-17 від 19.11.2018, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її скасування та зобов`язання ГУ ДФС у Полтавській області списати наявний борг зі сплати єдиного внеску як безнадійний.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості спірної вимоги та відсутності підстав для списання податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08.07.2010 №2464-VІ "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі по тексту - Закон № 2464).

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регламентується Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Інструкція), затвердженою наказом Мінфіну України за № 449 від 20.04.2015.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464, пп.3 п.1 розділу ІІ Інструкції платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону № 2464 на органи доходів і зборів покладено контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Пунктом 2 pозділу VI Інструкції визначено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону № 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Пунктом 1 розділу VІ Інструкції встановлено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

За приписами п.2 розділу VІ Інструкції, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п.3 розділу VІ Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п.4 розділу VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

За приписами п.5 розділу VІ Інструкції протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом 10 календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

В силу п.6 розділу VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.7 розділу VІ Інструкції якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії облікової картки платника єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 , 09.07.2015 до інтегрованої картки податковим органом було внесено суму донарахування єдиного внеску в розмірі 74265,28 грн. згідно з вимогою про сплату боргу № 008-4551701 від 22.06.2015.

15.09.2015 вказану суму виключено з обліку на підставі ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 по справі № 816/3470/15 щодо оскарження вказаної вище вимоги № 008-4551701 від 22.06.2015.

09.02.2016 позивачеві збільшено суму недоїмки на 2013,84 грн. у зв`язку із самостійним поданням декларації № від 06.02.2016 зі строком сплати до 09.02.2016.

04.04.2016 в інтегрованій картці скасовано неузгоджену суму недоїмки в розмірі 74265,28 грн. на підставі постанови суду від 23.03.2016 по справі № 816/3470/15, якою скасовано вимогу № 008-4551701 від 22.06.2015.

Враховуючи викладене, сума в розмірі 74265,28 грн. були виключена з облікової картки та втратила статус боргу зі сплати ЄСВ, тому вимога № 008-4551701 від 22.06.2015, в силу абз.2 п.6 розділу VІ Інструкції, вважалася відкликаною.

22.07.2016 відповідачем було донараховано єдиного внеску за актом перевірки минулого року та збільшено борг в розмірі 74256,28 грн., у зв`язку з тим, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 по справі № 816/3470/15 була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016.

Сума недоїмки станом на 31.07.2016 склала 76279,12 грн. (а.с.60).

08.08.2018 позивачем проведено часткове погашення заборгованості з єдиного внеску на суму 2013,84 грн. згідно виконавчого документу № Ф-2348-17 від 03.08.2016 по виконавчому провадженню № 54914774 та зараховано в погашення самостійно задекларованої суми до сплати (декларація № від 06.02.2016 з терміном сплати 09.02.2016) (а.с.58).

Оскільки позивачем було частково погашено (зменшено) заборгованість з єдиного внеску, заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску зменшилась і станом на 31.10.2018 становила 74265,28 грн.

У зв`язку з тим, що за позивачем обліковувалася сума заборгованості зі сплати єдиного внеску, і 08.08.2016 сума цієї заборгованості змінилася (зменшилася), відповідно до п.п.3, 4 розділу VI Інструкції у відповідача виникли підстави для винесення нової вимоги про сплату недоїмки, оскільки попередня вимога вважалася відкликаною.

У зв`язку з викладеним, відповідачем на підставі даних інформаційної системи в автоматичному режимі сформовано та направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2348-17 від 19.11.2018 на суму 74265,28 грн.

Твердження представника позивача про те, що вимога була направлена несвоєчасно (після спливу 3 днів після її винесення) та разом з корінцем, на думку колегії суддів, не є підставою для визнання протиправною та скасування самої вимоги.

Доводи позивача про те, що оскаржувана вимога № Ф-2348-17 від 19.11.2018 винесена за відсутності відповідного акту перевірки, є необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, оскаржувана вимога винесена на підставі висновків акту перевірки від 22.06.2015 №583/16-01-17-01-10/, яким встановлено заниження належного до сплати єдиного внеску за 2012 та 2014 роки на 74265,28 грн.

Разом з тим, в силу абз.3, 9 п.3 розділу VІ Інструкції, строк винесення вимоги обчислюється не з дня вручення платнику копії акту (10 робочих днів), а з місяця, наступного за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (15 робочих днів).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2348-17 від 19.11.2018 в розмірі 74265,28 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, відсутні підстави для скасування даної вимоги.

Відносно доводів позивача про те, що борг за спірною вимогою є безнадійним та підлягає списанню в порядку статті 101 Податкового кодексу України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 25 Закону № 2464 сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.

Згідно з пунктом 9 розділу VІ Інструкції списанню підлягає борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску у разі: повної ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску, коли борги (недоїмка) зі сплати єдиного внеску залишилися непогашеними у зв`язку з недостатністю майна такого платника або майна засновників чи учасників, якщо вони несуть повну чи додаткову відповідальність за зобов`язаннями платника; смерті фізичної особи, оголошення померлою, визнання її у судовому порядку безвісно відсутньою або недієздатною за умови відсутності осіб, які відповідно до Закону № 2464 несуть зобов`язання зі сплати єдиного внеску, та засвідчення цього факту відділом державної реєстрації актів цивільного стану чи постановленням судового рішення.

Таким чином, наведеними нормами визначено вичерпний перелік підстав для списання боргу зі сплати єдиного внеску, які у спірних відносинах відсутні.

Посилання позивача на те, що оскільки вимогу про сплату боргу винесено після спливу 1095 календарних днів після виникнення боргу, цей борг є безнадійним та підлягає списанню в силу ст.101 ПК України, колегія суддів відхиляє, з наступних підстав.

Відповідно до 101.1 ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (пп.101.2.3 п.101.2 ст.101 ПК України).

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 статті 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Разом з тим, згідно з частиною 16 статті 25 Закону № 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону № 2464 виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону № 2464).

Враховуючи викладене, вищенаведені норми ст.ст.101, 102 ПК України не підлягають застосуванню до спірних відносин, оскільки суперечать положенням ч.7, ч.16 ст.25 Закону № 2464, які у спірних відносинах є спеціальними відносно норм ПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для списання боргу згідно вимог Закону № 2464.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі № 440/4515/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 18.06.2019 року