Справа № 360/3764/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3764/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.

при секретарі судового засідання Вакуленку А.В.,

за участю сторін:

позивача не прибув,

представника позивача Алексєєва ОСОБА_1 ,

представників відповідача Давидової О.В., Дячишина Д.Ю.,

представника третьої особи не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі також позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача адвокат Алексєєв Олексій Ігорович, до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (далі також - відповідач, УДМСУ в Луганській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» (далі також третя особа, ДЗ «ЛДМУ»), відповідно до якої позивач просить:

- визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення УДМСУ в Луганській області про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання, оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18;

- зобов`язати УДМСУ в Луганській області видати посвідку на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03.10.2018 документів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 03.10.2018 позивач звернувся до УДМСУ в Луганській області у зв`язку з необхідністю обміну посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 01.11.2018 та видачі йому нової посвідки, оскільки наказами ДЗ «Луганський державний медичний університет» від 12.03.2018 та від 31.08.2018 він був переведений для подальшого навчання за спеціальністю 7.12010001-лікувальна справа строком навчання до 01.08.2021.

Відповідно до п. 19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322 (далі також Порядок № 322) у разі закінчення строку дії посвідки документи для 'її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії.

Документи були подані завчасно та отримані співробітником УДМСУ в Луганській області 03.10.2018, про що складений відповідний акт.

Позивачем було подано: посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 ; паспорт НОМЕР_1 ; переклад на українську мову сторінки паспорту з особистими даними, засвідчений нотаріально; поліс медичного страхування; банківську квитанцію про сплату адміністративного збору; лист ДЗ «Луганський державний медичний університет» від 03.10.2018 № 340А; лист ДЗ «Луганський державний медичний університет» від 03.10.2018 № 04.05/340; витяг з наказу ДЗ «Луганський державний медичний університет» від 12.03.2018 року № 04.02-04/74.

Однак, 18.10.2018 УДМСУ в Луганській області прийнято повідомлення № 4401.5-38971/44.1-18, з огляду на порушення строків подачі документів, передбачених пунктами 17 та 19 Порядку № 322. Цим повідомленням Позивачу фактично відмовлено в видачі посвідки на тимчасове проживання.

Тобто, фактично, УДМСУ в Луганській області документи Позивача умисно не розглядало з 03.10.2018 до 18.10.2018, і після того як сплинув п`ятнадцятиденний строк на попереднє подання документів, передбачений Порядком № 322, фактично винесене рішення про відмову в оформленні (обміні) посвідки у спосіб, що не передбачений чинним законодавством України та з посиланням одразу на два пункти Порядку № 322, які обумовлюють строки подання документів за різними процедурами (оформлення нової посвідки та її обмін).

Зазначене рішення Позивач отримав 18.10.2018 і у зв`язку з тим, що останній день на подання документів на обмін посвідки був 10.10.2018, його поставлено в патову ситуацію, коли у нього є законні підстави для перебування на території України, однак, він не може подати документи для отримання посвідки.

В спірному рішенні не вказано, яким чином Позивач порушив строки подання документів, з огляду на їх подання ще 03.10.2018. Надання відмови у розгляді документів на підставі абз. 2 п. 21 Порядку у зв`язку з порушенням строків їх подання не передбачено. У випадку прийняття документів від іноземця за актом приймання-передачі та їх сканування винесення в подальшому рішення про відмову в їх розгляді законодавством не передбачено.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 85-92), в якому зазначив таке.

По-перше, 28.10.2017 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ДЗ «ЛДМУ» від 24.10.2017 № 04.05/98 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і заява вказаного іноземця про отримання посвідки на тимчасове проживання від 24.10.2017 №98 у зв`язку з навчанням на мовних курсах до 01.03.2018. Як вбачається із заяви позивача, 16.11.2017 УДМС у Луганській області було прийнято Рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання Позивачу серії НОМЕР_2 терміном дії до 01.03.2018.

В подальшому до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ЛДМУ від 12.02.2018 № 04.05/206 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і заява вказаного іноземця про отримання посвідки на тимчасове проживання від 12.02.2018 № 206 у зв`язку з навчанням на мовних курсах до 01.06.2018 (додаються). Як вбачається із заяви позивача, 14.02.2018 УДМС у Луганській області було прийнято Рішення про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання Позивачу серії НОМЕР_2 до 01.06.2018.

03.10.2018 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ДЗ «ЛДМУ» від 03.10.2018 № 04.05/340 щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком дії до 01.08.2021 у зв`язку з навчанням (04/12); лікувальна справа і заява вказаного іноземця від 03.10.2018 про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Під час вивчення матеріалів справи про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні Позивачу було встановлене наступне.

В посвідці на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 громадянин ОСОБА_3 на сторінці «особливі відмітки» виявлено відмітку «продовжено до 01.06.2018» та виявлено відмітку про дійсність посвідки до 01.11.2018 «вірно до 01.11.2018», а в паспортному документі іноземця остання відмітка відсутня, лише в наявності штамп про дійсність посвідки до 01.06.2018. Відповідно до ч. 2 п. 3.8 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.07.2013 № 681, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2013 р. за № 1335/23867, на останній вільній сторінці паспортного документа проставляється відмітка про отримання посвідки, яка завіряється печаткою. Таким чином, продовження строку дії посвідки Позивача до 01.11.2018 є незаконним, а вказана посвідка була дійсна до 01.06.2018, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті Позивача серії НОМЕР_1 . Інших клопотань, заяв щодо оформлення або продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до УДМС у Луганській області ані від ЛДМУ, ані від Позивача не надходило.

Враховуючи, що під час розгляду згаданого клопотання ЛДМУ від 03.10.2018 було встановлено, що в паспорті гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 був відсутній штамп про термін перебування Позивача на території України строком до 01.11.2018, а також в особовій справі відсутні клопотання ЛДМУ і заява Позивача про продовження йому терміну перебування на території України до 01.11.2018, Позивач порушив строк перебування на території України з 01.06.2018 по 03.10.2018, в т.ч. і по теперішній час на території України знаходиться незаконно.

Пунктом 1 Порядку №322 передбачено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно п. 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання. Відповідно до п. 67 Порядку № 322 після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС. Відповідно до п. 17 Порядку № 322 документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні. Відповідно до п 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. Позивачу було відмовлено в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку з порушенням строків подачі документів, оскільки строк його законного перебування на території України сплинув 01.06.2018, а з клопотанням і заявою про продовження строку дії посвідки Позивач звернувся до УДМС у Луганській області лише 03.10.2018, через чотири місяці, пропустивши 15- денний строк. Тому, ствердження представника позивача, що позивачем до УДМС у Луганській області було завчасно 03.10.2018 подано документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання є надуманим та помилковим.

Пунктом 61 Порядку № 322 визначено підстави для відмови в оформлені- та видачі посвідки. Так, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: - іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування; - іноземцем або особою без громадянства подано з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки.

Відповідно до статті 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Таким чином, у зв`язку з порушенням Санкар Венкатраманан строків перебування на території України, в УДМС у Луганській області відсутні законні підстави для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні або видачі нової посвідки Позивачу.

По-друге, представник позивача стверджує: «...УДМС в ЛО документи Позивача умисно не розглядало з 03.10.2018 до 18.10.2018 і після того як сплинув п`ятнадцятиденний строк на попереднє подання документів, передбачений Порядком, фактично винесено рішення про відмову в оформленні (обмін) посвідки у спосіб, що не передбачений чинним законодавством України...». Таке ствердження також є надуманим, помилковим та необґрунтованим. Відповідно до п.п. 35-37 Порядку № 322 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів. Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту. У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або „дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту. Рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/ територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі. Згідно п. 5 Порядку № 322 посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства. Тобто, чинним законодавством України передбачено порядок та строки для ідентифікації особи іноземця або особи без громадянства, перевірки законності її перебування на території України тощо, а також для прийняття відповідного рішення та для видачі самої посвідки. УДМС у Луганській області в період з 03.10.2018 по 18.10.2018 відповідно до норм чинного законодавства України розглядало подані позивачем документи, здійснювало відповідні перевірки стосовно позивача, для чого потрібен певний час, і мова про навмисне затягування розгляду документів не йде, це лише надумана позиція представника позивача.

По-третє, до позову представником позивача додано копію витягу з наказу ДЗ «ЛДМУ» від 12.03.2018 про зарахування позивача з 12.03.2018 до ДЗ «ЛДМУ» на 3 курс за спеціальністю «Лікувальна справа» на денну форму навчання, в той же час відповідно до іншого витягу з наказу ДЗ «ЛДМУ» від 19.10.2017 позивача зараховано з 19.10.2017 до ДЗ «ЛДМУ» на мовні курси, термін навчання до 01.06.2018 (додається). Таким чином, ЛДМУ видано два накази, які суперечать один одному, оскільки позивач в один і той же період часу не в змозі навчатися одночасно і на мовних курсах, і на денній формі навчання за спеціальністю «Лікувальна справа». Тобто, позивач ще не закінчивши навчання за однією навчальною програмою на мовних курсах, як його було зараховано в середині навчального року на іншу спеціальність за іншою навчальною програмою, що є неможливим і не відповідає навчальній програмі та порушує норми чинного законодавства України. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувана вищої освіти є: - завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; - власне бажання; - переведення до іншого навчального закладу; - невиконання індивідуального навчального плану тощо. Особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Здобувач вищої освіти- має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Здобувачам вищої освіти, призваним на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, гарантується збереження місця навчання та стипендії. Особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення на навчання в межах ліцензованого обсягу закладу вищої освіти. Поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул. Порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Враховуючи вищевикладене, чинним законодавством України чітко передбачено підстави і порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів вищої освіти, що було порушено ЛДМУ по відношенню до позивача.

По-четверте, представник позивача в позовній заяві від 14.11.2018 посилається на частину десяту статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в якій зазначено, що «іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для провадження культурної, наукової, освітньої діяльності на підставах і в порядку, встановлених міжнародними договорами України або спеціальними програмами, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період провадження такої діяльності». Також адвокат Алексєєв О.І. посилається на частину третю статті 5 вищевказаного Закону «іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій та вісімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання» (є в матеріалах справи). Не зрозуміло яким чином ці норми стосуються позивача.

Представник позивача в згаданому позові надає суперечливі відомості в частині мети перебування позивача на території України і підстави для отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні. В позовній заяві зазначено: « ОСОБА_2 03.10.2018 звернувся до...УДМСУ в ЛО ...видачі йому нової посвідки, оскільки наказами...був переведений для подальшого навчання за спеціальністю... Лікувальна справа строком навчання до 01.08.2021».

Якщо припустити, що позивач прибув на територію України з метою навчання, то порядок його законного перебування на території України регламентується частиною тринадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»: іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання; та відповідно частини тринадцятої статті 5 згаданого Закону - підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов`язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про відрахування з такого закладу. Тобто, виникає питання: з якою метою позивач прибув в Україну - для провадження культурної, наукової діяльності або з метою навчання.

Враховуючи вищевикладене, УДМС у Луганській області не порушувало, ані норм чинного законодавства України, ані прав позивача. УДМС у Луганській області завжди стоїть на захисті інтересів держави і діє відповідно до норм чинного законодавства України.

Просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Третя особа надала письмові пояснення (т. 2 а.с. 222), в яких зазначено, що громадянин ОСОБА_3 відповідно до наказу від 19.10.2017 № 04.05/18 був зарахований на навчання до ДЗ «ЛДМУ» на підготовче відділення (мовні курси) за програмою вивчення державної мови та /або мови навчання для іноземних громадян. ДЗ «ЛДМУ» надавав два клопотання щодо оформлення зазначеному студенту посвідки на тимчасове проживання на території України: 1) від 24.10.2017 - оформлена посвідка строком дії до 01.03.2018; 2) від 12.02.2018 - посвідку подовжено до 01.06.2018. Громадянина ОСОБА_3 відповідно до наказу від 12.03.2018 № 04.02-04/74 було поновлено на навчання з 12.03.2018 за напрямом підготовки 1201 «Медицина», спеціальності 7.12010001 «Лікувальна справа» строком навчання до 01.08.2021року. Співробітниками університету було виявлено, що термін перебування на території України було подовжено до 01.11.2018, про що свідчить відмітка зі штампом УДМСУ у посвідці на тимчасове проживання. У зв`язку з необхідністю оформлення нової посвідки на тимчасове проживання у вигляді Ю-картки ДЗ «ЛДМУ» подав клопотання від 03.10.2018 про обмін посвідки вказаному студенту та оформлення її строком до 01.08.2021.

ДЗ «ЛДМУ» не надавав ГУ ДМСУ в Луганській області клопотання про продовження терміну перебування до 01.11.2018, тому не виключено, що продовження до 01.11.2018 було проставлено у зв`язку з клопотанням іншої особи або студентом самостійно, оскільки новим Порядком оформлення посвідок на тимчасове проживання, який набрав чинності в квітні 2018 року подання клопотання від приймаючої сторони не є обов`язковим.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача просили у задоволенні позовних вимог відмовити та пояснили, що Громадянин ОСОБА_3 був зарахований на навчання до ДЗ ЛДМУ на підготовче відділення (мовні курси) за програмою вивчення державної мови та/або мови навчання для іноземних громадян згідно наказу від 19.10.2017 № 04.05/18. ЛДМУ до УДМС у Луганській області було надано два клопотання щодо оформлення зазначеному студенту посвідки на тимчасове проживання на території України: 1) від 24.10.2017 оформлена посвідка строком дії до 01.03.2018; 2) від 12.02.2018 посвідку подовжено до 01.06.2018.

Посвідка на тимчасове проживання на території України громадянину ОСОБА_5 Санкар ОСОБА_6 видавалась та продовжувалась до 01.06.2018 року відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 (далі Порядок 251), який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321 Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання з 01.06.2018 року втратив чинність.

Тобто, посвідку Позивачу було видано та продовжено строком до 01.06.2018 на підставі Порядку 251.

Порядок 251 визначав механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Згідно п. 2 Порядку 251 заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Відповідно до п. 10 Порядку 251 посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку (п.п. 4 п. 6 - клопотання (подання) приймаючої сторони щодо оформлення іноземцеві та особі без громадянства посвідки на тимчасове проживання і документи, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства . відповідно до категорії іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на тимчасове проживання, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (далі - Клопотання), які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки.

Абз. 3 пункту 10 Порядку 251 передбачено, що посвідка на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною дванадцятою статті 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, видається на період навчання, який визначається наказом навчального закладу про встановлення періодів навчання для іноземних студентів. Документами, що підтверджують факт навчання іноземця та особи без громадянства в Україні, є накази навчального закладу про їх зарахування на навчання та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Пунктом 10 Порядку 251, також передбачено, що у разі коли протягом строку дії посвідки на тимчасове проживання в документах, зазначених у пункті 6 цього Порядку, змінилися відомості, такі документи подаються до територіального органу або підрозділу ДМС, який видав посвідку, протягом місяця з моменту настання змін (для документів, зазначених у підпунктах 1 і 2 пункту 6 цього Порядку) або протягом 10 днів (для документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку).

Отже, Позивач для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання на території України до 01.06.2018 повинен був подати до УДМС у Луганській області заяву та клопотання до 17.05.2018 року.

Також, звертаємо увагу суду на те, що з матеріалів справи вбачається, що у Позивача змінювалися відомості, які зазначалися в Клопотанні від 24.10.2017, а саме підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання терміном до 01.06.2018 був наказ від 19.10.2017 № 04.05/18 Про зарахування на мовні курси, а потім наказом від 12.03.2018 № 74 Про зарахування у зв`язку з поновленням на навчання позивача поновлено на денну форму навчання за спеціальністю Лікувальна справа терміном навчання до 01.08.2021.

Тобто, на підставі п. 10 Порядку 251 ЛДМУ повинен був звернутися до УДМС у Луганській області протягом 10 днів з відповідним Клопотанням в частині зміни відомостей щодо терміну навчання Позивача.

Крім того, ЛДМУ своїм листом від 30.01.2019 № 04.02-05/141 підтверджує, що на адресу УДМС у Луганській області ними було направлено 2 клопотання про оформлення позивачу посвідки на тимчасове проживання: 1) від 24.10.2017 - оформлена посвідка строком до 01.03.2018; 2) від 12.02.2018 - посвідку продовжено до 01.06.2018.

Клопотання про продовження терміну дії посвідки позивача строком до 01.11.2018 ЛДМУ до УДМС у Луганській області не надавало, а подало клопотання від 03.10.2018 про оформлення посвідки позивачу строком до 01.08.2021 у зв`язку із навчанням.

Припущення ЛДМУ, що клопотання про продовження строку дії посвідки позивача до 01.11.2018 могло бути подано іншою особою або студентом самостійно, не відповідає дійсності, оскільки лише наказом ЛДМУ від 12.03.2018 позивача поновлено на навчання саме з 12.03.2018 за напрямком «Лікувальна справа» строком навчання до 01.08.2021.

Відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322 (далі - Порядок № 322) для оформлення посвідки для іноземців, які прибули в Україну з метою навчання, є обов`язковим документ, що підтверджує факт навчання в Україні (копії наказу закладу освіти про зарахування та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів) та зобов`язання закладу освіти повідомити ДМС про відрахування іноземця.

Таким чином, у будь-якому випадку, у зв`язку з тим, що саме наказом ЛДМУ від 12.03.2018 позивача поновлено на навчання до 01.08,2021. і станом на дату видання цього наказу в березні 2018 року посвідка позивача діяла до 01.06.2018, тобто цей факт виключає можливість звернення до УДМС у Луганській області іншої особи з питання продовження посвідки позивачу до 01.11.2018 (оскільки позивач навчається саме в ЛДМУ до 2021 року) або самого позивача (оскільки без відповідного наказу ЛДМУ про підтвердження факту та періоду навчання позивача і зобов`язання повідомити ДМС про відрахування, це є неможливим).

Крім того, продовження строку дії посвідки позивачу до 01.11.2018 є не логічним і в цьому відсутня необхідність, оскільки посвідку необхідно було продовжити з 01.06.2018 по 01.08.2021 на підставі наказу ЛДМУ від 12.03.2018.

Слід зазначити, що в згаданому листі ЛДМУ підтверджує відсутність підстав продовження посвідки позивачу строком до 01.11.2018, у зв`язку з чим ЛДМУ з цього питання і не зверталось до УДМС у Луганській області, та жодного зворотного доказу з цього приводу не надано до суду представником позивача.

Тобто, це й ще раз підтверджує, що позивач звернувся до УДМС у Луганській області з заявою від 03.10.2018 про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання майже через чотири місяці (01.06.2018 - 03.10.2018), пропустивши 15-денний строк, передбачений нормами чинного законодавства України (п. 17, п. 19 Порядку № 322).

Позивачу було відмовлено в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку з порушенням строків подачі документів, оскільки строк його законного перебування на території України сплинув 01.06.2018, а з клопотанням і заявою про продовження строку дії посвідки ЛДМУ та позивач звернулись до УДМС у Луганській області лише 03.10.2018, через чотири місяці, пропустивши 15-денний строк.

Тому, твердження представника позивача, що позивачем до УДМС у Луганській області було завчасно 03.10.2018 подано документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання є надуманим, помилковим та необґрунтованим.

Також слід зазначити, що 03.10.2018 ЛДМУ саме з клопотанням приймаючої сторони звернулось до УДМС у Луганській області про оформлення посвідки на тимчасове проживання позивачу строком до 01.08.2021, хоча припускає, що клопотання є не обов`язковим, а звертається саме з ним.

Пунктом 61 Порядку № 322 визначено підстави для відмови в оформлені та видачі посвідки.

Так, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: - іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування; - іноземцем або особою без громадянства подано з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки.

Відповідно до ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Таким чином, у зв`язку з порушенням позивачем строків перебування на території України, в УДМС у Луганській області відсутні законні підстави для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні або видачі нової посвідки позивачу.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час, дата та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ДЗ «ЛДМУ» (т.1 а.с.208-209)

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 клопотання

ОСОБА_2 про забезпечення позову призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.11.2018 (т. 1 а.с. 1). Ухвалою від 20.11.2018 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено (т. 2 а.с. 115-116).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3764/18 задоволено. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3764/18 скасовано. Клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/3764/18(т. 2 а.с. 203-205).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 відкрито провадження та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.12.2018 (т.1 а.с. 56-57).

Згідно довідки суду від 12.12.2018 станом на 12.12.2018 головуючий суддя Борзаниця С.В. перебував у відпустці з 11.12.2018 по 12.12.2018 на підставі наказу від 05.12.2018 № 97-во. Розгляд справи перенесено на 09.01.2019 (т. 1 а.с. 132).

Ухвалою суду від 09.01.2019 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» (т.1 а.с. 149-150).

Ухвалою суду від 09.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження в даній справі на тридцять днів (т. 1 а.с. 151).

09.01.2019 підготовче засідання відкладено на 18.01.2019 (т. 1 а.с. 152).

18.01.2019 підготовче засідання відкладено на 06.02.2019 за клопотанням представника позивача (т. 1 а.с. 165).

06.02.2019 представником позивача заявлено клопотання про забезпечення доказів та оголошена перерва на 11.02.2019 (т.1 а.с. 232-233).

Ухвалою від 11.02.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_8 Ігоровича про забезпечення доказів у даній справі задоволено частково. Вжиті заходи щодо встановлення місця реєстрації та проживання ОСОБА_9 та виклику в судове засідання для допиту в якості свідка. Зобов`язано Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, 32-а) протягом 3-х (трьох) днів з дня отримання ухвали надати інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_9 . У задоволенні клопотання представника позивача Алексєєва ОСОБА_10 Ігоровича про забезпечення доказів у справі щодо виклику в судове засідання та допиту в якості свідка ОСОБА_11 , призначення у справі судової технічної експертизи та судової почеркознавчої експертизи відмовлено (т.3 а.с. 38-41).

Ухвалою від 11.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.02.2019 (т.2 а.с. 50) .

27.02.2019 розгляд справи відкладено на 11.03.2019 у зв`язку з неявкою позивача та його представника (т.2 а.с. 218).

11.03.2019 оголошено перерву на 12.03.2019 (т. 3 а.с. 5-6).

Ухвалою від 12.03.2019 за клопотанням представника позивача зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі за апеляційним розглядом скарги на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 у справі № 360/3764/18 про забезпечення доказів (т.3 а.с. 17).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 апеляційну скаргу представника позивача адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 у справі № 360/3764/18 - залишено без задоволення. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 360/3764/18 - залишено без змін (т. 3 а.с. 166-167).

Ухвалою від 28.05.2019 провадження у справі поновлено (т. 3 а.с. 174).

Ухвалою від 28.05..2019 за клопотання представників сторін зупинене провадження у справі до 07.06.2019 (т. 3 а.с. 182).

Ухвалою від 07.06.2019 провадження у справі поновлено (т. 3 а.с. 196 а).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Індії, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 66).

16.11.2017 УДМСУ в Луганській області позивачу видано посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 , де в графі «Особливі примітки» зазначено: продовжено до 01.06.2018 та вірно до 01.11.2018 (т.1 а.с. 64-66).

Згідно наказу ДЗ «ЛДМУ» від 19.10.2017 № 04.05/18 позивача зараховано з 19.10.2017 до ДЗ «ЛДМУ» на курси мовної підготовки (т.1 а.с. 98).

Наказами ДЗ «ЛДМУ» від 12.03.2018 № 04.02-04/74 та від 31.08.2018 № № 04.02-04 Санкар Венкатраманан був поновлений та переведений для подальшого навчання за спеціальністю 7.12010001-лікувальна справа строком навчання до 01.08.2021(т. 1 а.с. 70-71).

03.10.2018 позивач звернувся до УДМСУ в Луганській області у зв`язку з необхідністю обміну посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 01.11.2018 та видачі нової посвідки, про що складений відповідний акт (т. 1 а.с. 63).

03.10.2018 до УДМС у Луганській області надійшло клопотання ДЗ «ЛДМУ» від 03.10.2018 № 340 А щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання позивачу строком дії до 01.08.2021 у зв`язку з закінченням мовних курсів був переведений згідно наказу від 12.03.2018 № 04.02.-04/74 для подальшого навчання за спеціальністю 222-«Медицина» (термін навчання 6 років) термін навчання до 01.08.2021 (т.1 а.с. 115, 116, 117, 109).

18.10.2018 УДМСУ в Луганській області прийнято повідомлення № 4401.5-38971/44.1-18, яким відмовлено ОСОБА_2 у видачі посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з порушенням строків подачі документів, передбачених пунктами 17 та 19 Порядку № 322 (т. 1 а.с. 62, 120).

Пунктами 1, 2 Порядку № 322 визначено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Згідно пункту 3 Порядку № 322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які:

1) досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто;

2) не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет осіб, зазначених у частинах другій - тринадцятій статті 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, до яких вони прибули з метою возз`єднання сім`ї.

Абзацом 5 пункту 4 Порядку № 322 передбачено, що іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання, посвідка видається на період навчання, який визначається наказом закладу освіти про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (пункт 5 Порядку № 322).

Згідно пункту 17 Порядку № 322 документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.

Пунктом 19 Порядку № 322 визначено, що у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

У разі коли під час приймання документів виявлено, що посвідка, яку подано уповноваженому суб`єкту для обміну, визнана недійсною відповідно до пункту 71 цього Порядку, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС інформує іноземця або особу без громадянства про вилучення посвідки (пункт 31 Порядку № 322).

У разі надходження від територіального органу/територіального підрозділу ДМС повідомлення про необхідність вилучення посвідки працівник уповноваженого суб`єкта вилучає її, про що складає акт.

Заява-анкета, вилучена посвідка та акт про її вилучення передаються на підставі акта приймання-передачі до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який прийняв відповідне рішення.

Пунктом 63 Порядку № 322 передбачені підстави, за яких скасовується посвідка територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, а саме у разі:

1) отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 71 Порядку № 322 передбачено, що посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі:

1) коли вона підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до посвідки (крім додаткової змінної інформації);

2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки;

3) непридатності посвідки для подальшого використання;

4) скасування посвідки;

5) коли вона заявлена як втрачена або викрадена та прийнято рішення про оформлення нової посвідки;

6) смерті особи, якій видано посвідку;

7) закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії;

8) оформлення посвідки з порушенням вимог законодавства;

9) неотримання її іноземцем або особою без громадянства протягом шести місяців.

Пункт 72 Порядку № 322 визначає, що у разі коли рішення про оформлення посвідки прийнято з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу/територіального підрозділу ДМС, керівник структурного підрозділу апарату ДМС проводить службову перевірку.

За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів службову перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС, керівником структурного підрозділу апарату ДМС.

На підставі висновку посвідки, видані з порушенням вимог законодавства, визнаються недійсними за наказом ДМС.

Згідно пункту 85 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, відповідальний за прийняття документів, фотокарток, оформлення заяви-анкети та отримання біометричних даних, параметрів іноземця або особи без громадянства, забезпечує перевірку поданих документів, виявлення фактів їх недійсності, відповідності вимогам, установленим законодавством, дотримання строків та порядку прийому документів, достовірність та правильність внесених до заяви-анкети відомостей і сканованих документів, збереження отриманих від іноземця або особи без громадянства документів.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, відповідальний за розгляд заяви-анкети для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну, ідентифікацію особи та прийняття рішення про оформлення посвідки, забезпечує дотримання вимог законодавства під час прийняття рішення про її оформлення.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, відповідальний за видачу посвідки, забезпечує дотримання порядку видачі посвідки, строків зберігання та повернення заяви-анкети разом з доданими до неї документами (у тому числі посвідки).

Матеріалами справи встановлено, що посвідка на тимчасове проживання позивача має особливі відмітки про продовження її дії до 01.06.2018, про що зроблений запис працівником територіального органу ДМС відповідача по справі, та проставлена гербова печатка.

Також вказана посвідка на тій же сторінці для особливих відміток має запис «вірно до 01.11.2018», про що зроблений запис тим же працівником територіального органу ДМС відповідача по справі, та проставлена гербова печатка.

Відповідач в якості заперечень проти заявлених вимог посилається на відсутність документів на продовження строків дії посвідки на тимчасове проживання позивача з на території України з 01.06.2018 по 03.10.2018 та вважає продовження строку дії посвідки Позивача до 01.11.2018 незаконним. При цьому відповідач посилається на ч. 2 п. 3.8 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.07.2013 № 681, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2013 р. за № 1335/23867, яка має наступну редакцію:

«На останній вільній сторінці паспортного документа проставляється відмітка про отримання посвідки, яка завіряється печаткою. За бажанням іноземця чи особи без громадянства вказана відмітка може проставлятися у вкладному талоні до паспортного документа.»

Тобто, частиною 2 п. 3.8 зазначеного Тимчасового порядку прямо передбачено, що відмітка на останній вільній сторінці паспортного документа проставляється саме про «отримання» посвідки, а не про «продовження дії терміну довідки».

Як наслідок, за даних спірних правовідносин у період з 01.06.2018 по 03.10.2018 порушень положень ч. 2 п. 3.8 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.07.2013 № 681, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2013 р. за № 1335/23867, взагалі не було.

Натомість, суд зазначає, що проставлення записів та відбитку гербової печатки в розділі «особливі відмітки» у посвідці на тимчасове проживання відповідно до положень пункту 85 Порядку № 322 відноситься до обов`язків посадових осіб відповідача.

Якщо відповідач вважає, що при оформленні продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання позивача з 01.06.2018 по 03.10.2018 мало місце порушення вимог законодавства, відповідно до положень пункту 72 Порядку № 322 керівник відповідного територіального органу (за спірних правовідносин керівник відповідача) має право провести службову перевірку, за результатами якої складається висновок.

В разі встановлення факту порушень законодавства, на підставі висновку посвідка, видана з порушенням вимог законодавства, повинна бути визнана недійсною за наказом ДМС.

Однак як станом на момент винесення повідомлення про відмову в прийнятті (розгляді) документів 18.10.2018, так і станом на момент розгляду справи відповідачем не надано та не зазначено доказів наявності наказу ДМС про визнання недійсною посвідки на тимчасове проживання позивача.

Під час розгляду справи не виявлено та не надано відповідачем доказів наявності передбачених пунктом 71 Порядку № 322 підстав для вилучення, визнання недійсною та знищення посвідки позивача.

Також як станом на момент винесення повідомлення про відмову в прийнятті (розгляді) документів 18.10.2018, так і станом на момент розгляду справи судом не виявлено наявності доказів вини як позивача, так і працівників відповідача стосовно вчинення незаконних дій по внесенню запису «вірно до 01.11.2018».

Як наслідок, відсутні підстави визнавати перебування позивача з 01.06.2018 по 01.11.2018 на території України незаконним.

Враховуючи факт подання позивачем документів 03.10.2018, тобто за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні до 01.11.2018, позивачем не порушувалися строки, встановлені пунктами 17, 19 Порядку № 322, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог про визнання протиправним рішення відповідача від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18 про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання позивачу, оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів.

Водночас, у відповідності до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На думку суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03.10.2018 документів, з урахуванням правової позиції суду.

Суд наголошує, що при повторному розгляді документів відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити звернення позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що представник позивача сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1938,20 грн.

Оскільки у даній справі позов підлягає задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, судовий збір у розмірі 1938,20 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на користь представника позивача.

Керуючись статтями 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18 про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 , оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Луганській області розглянути питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03.10.2018 документів, з урахуванням правової позиції суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (ідентифікаційний код 37851432, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 12) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 1938,20 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано у повному обсязі 18 червня 2019 року.

Суддя С.В. Борзаниця