Справа № 202/2570/19
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2570/19
Провадження № 2-а/202/93/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенка Владислава Валентиновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, в якому просить визнати дії Управління патрульної поліції в особі інспектора Яковенка Владислава Валентиновича щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, неправомірними та незаконними; скасувати постанову, винесену інспектором патрульної поліції Яковенком Владиславом Валентиновичем серії ЕАВ № 104814 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 6 квітня 2019 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенком В.В. була винесена постанова серії ЕАВ № 104814, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністратвине стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "PEUGEOT PARNTNER" номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 62Д, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив встановлене обмеженення швидкості руху в населенному пункті на 33 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 TC000657, відео з бодікамери DM4882.

З даною постановою він не згодний, так як в попутному напрямку на його полосі руху на шаленій швидкості здійснили обгін два мотоцикли, вирішив переїхати на іншу полосу руху, при цьому був зупинений працівником патрульної поліції, який мотоциклістів не зупинив, повідомивши, що він перевищив швидкість руху. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена на місці зупинки транспортного засобу без складення протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також при винесенні постанови грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року до участі в адміністративній справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенко Владислав Валентинович у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду, у зв`язку з чим суд вирішує адміністративну справу в його відсутність на підставі наявних доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції явку свого представника у судове засідання не забезпечило, надало пояснення щодо позову, в яких зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Посилається на те, що накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення відповідає приписам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, вимогам ст. 258, 276 КУпАП. Вчинення позивачем правопорушення підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LTI20/20 № TC000657, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 83 км/год. Крім того, визнання дій посадової особи щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними чи неправомірними чинним законодавством не передбачено. Просив в задоволенні позову відмовити, справу розглянути без участі представника Управління патрульної поліції.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Судом встановлено, що 06 квітня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенком В.В. була винесена постанова серії ЕАВ № 104814, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з цією постановою ОСОБА_1 , 6 квітня 2019 року о 13 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом "PEUGEOT PARNTNER" номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 62Д, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив встановлене обмеженення швидкості руху в населенному пункті на 33 км/год та вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 № TC000657.

Так, згідно з пунктом 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області надано суду фото- та відеозапис з засобу TruCам LTI 20/20 № ТС000657, з якого чітко вбачається як транспортний засіб позивача "PEUGEOT PARNTNER" номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 62Д, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушено встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год та вимоги пункту 12.4 ПДР.

При цьому суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

Так, оскільки прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Згідно з експертним висновком від 27.09.2018 року лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM, в об`єкті дослідження правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт; об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Дія цього висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами, наведеними у додатку, зокрема - № ТС000657.

Отже, встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР та законність притягнення позивача до відповідальності згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У свою чергу позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Суд звертає увагу, що рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року прийняте Конституційним Судом України раніше Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху". Внесені зміни стосувались зокрема положень статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

В свою чергу, питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху "за місцем вчинення" чи "на місці вчинення", було доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена с. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

Отже, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, постанова серії ЕАВ № 104814 від 06 квітня 2019 року винесена інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенком В.В. у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 243-246, 268 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яковенка Владислава Валентиновича (робоча адреса: м. Дніпро, Троїцька площа, буд. 2а), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, буд. 2а), про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Н. Ю. Марченко