Справа № 505/1650/18
Суддя: Павловська Г. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1650/18
Провадження № 2-а/505/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:головуючої судді: Павловської Г.В.,

при секретарі судового засідання: Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоуса Вадима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоуса Вадима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якого просив визнати дії поліцейського ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоуса Вадима Васильовича протиправними, постанову серії НК №886666 від 26.05.2018 року про накладення на нього, ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження по справі відносно нього за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що 26.05.2018 року, біля 18 години 10 хвилин по проспекту Шевченка в м.Подільську Одеської області поліцейським ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області Білоус В.В. відносно нього було складено адміністративний протокол про порушення ним Правил дорожнього руху України, за ч.1 ст. 126 КпАП України та винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн., у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З даною постановою він не згодний, оскільки в ній не зазначено порушення ним правил дорожнього руху України. В своїх усних поясненнях працівникам поліції він вказав, що ніяких порушень Правил дорожнього руху України не вчиняв, крім того ніякого протоколу про адміністративне правопорушення 26.05.2018 року в його присутності складено не було та йому не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАп, не було повідомлено про дату та місце розгляду даної справи.

Позивач зазначив, що закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює конкретні випадки перевірки у водіїв страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, в якому водій є учасником.Позивач з даною постановою не згодний, вважаючи її такою, що не відповідає дійсності, вимогам закону, зазначає, що за відсутності порушень правил дорожнього руху в діях особи, вимога патрульного поліції про надання полісу є незаконним, що дана постанова винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративного стягнення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним ПДР України, тому вищевказана постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача - адвокат Івасишин В.П. не з`явився, надав заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач поліцейський ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоус Вадим Васильович про час та місце розгляду справ, повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань від нього не надходило. Суд, керуючись ч.3 ст.205 КАС України, розглянув справу за відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши оригінал постанови, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 26.05.2018 року поліцейським ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоус В..В, було винесено постанову серії НК №886666 від 26.05.2018 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., в якій зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Диспозиція ч.1 ст. 126 КУпАП полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката) «Зелена картка».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 26.05.2018 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.4.а Правил дорожнього руху України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, слід зазначити, що згідно п.21.3. ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно п.13.1 статті 13 Закону"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" України учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно довідки №1146 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно в період з 03.07.2017 року по 09.12.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у м.Маріуполь, Донецької області.

Тобто, позивач, ОСОБА_1 , як учасник бойових дій звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

В зв`язку з чим постанова серії НК №886666 від 26.05.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 241-246, 250, ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоуса Вадима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії поліцейського ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області, Білоуса Вадима Васильовича протиправними.

Постанову серії НК №886666 від 26.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Г.В.Павловська