Справа № 360/1012/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

10 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1012/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Тихонова І.В.

за участі секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства обороги України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог а.с. 166-170):

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо відмови у наданні ОСОБА_1 , статусу «Учасник бойових дій»;

- з`ясувати виконання позивачем усіх визначених умов, необхідних для отримання статусу «Учасник бойових дій»;

- зобов`язати Комісію Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, надати ОСОБА_1 , статус «учасника бойових дій».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25 вересня 2017 року, згідно наказу по Білокуракинсько-Троїцькому об`єднаному районному військовому комісаріату від 22.09.2017 №131 позивач займає посаду провідного спеціаліста командування, службовця Збройних Сил України.

Наказом від 21.12.2017 Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) позивача було залучено до складу сил які безпосередньо беруть участь в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно п.1.1.1.8 наказу від 12.03.2018 року №71/ДСК Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) зазначено про прибуття позивача з 25.09.2017 року, до складу сил та засобів які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань. Зазначені вище накази підтверджені отриманою позивачем архівною довідкою із Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 28.12.2018 №179/1/18324 та завіреними копіями цих наказів.

16.03.2018 Луганським обласним військовим комісаріатом документи позивача, для одержання статусу Учасника бойових дій, були направлені у пакеті документів особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я командувача Сухопутних військ Збройних Сил України для розгляду комісією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України /вих. № ВП/649 від 03.03.2108р./ Після попереднього розгляду Комісією документи були повернуті на доопрацювання до Луганського ОВК.

19.06.2018 після доопрацювання Луганським ОВК, документи позивача були повторно надіслані на розгляд Комісії для вирішення питання надання статусу Учасника бойових дій /вих. ВОЗІК/1293 від 19.06.2018/. Вказана інформація підтверджується надісланою відповіддю Луганського ОВК від 14.02.2019 № ВОЗІК/530, згідно заяви (клопотання) від 06.02.2019 та рапорту ТВО військового комісара Білокуракинсько-Троїцького ОРВК.

Позивач звернувся до Міністерства оборони України та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з відповідною заявою про роз`яснення. У отриманій відповіді від 06.11.2018р. №116/9/2/7410 за підписом начальника управління персоналу - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, зазначено, що питання розглядалося Комісією (протокол №20 від 04.09.2018.) та в наданні позивачу статусу Учасника бойових дій відмовлено. Причина відмови; з зв`язку з відсутністю підстав відповідно до законодавства України на день розгляду.

Водночас, у листі було зазначено, що Комісією сплановано перегляд свого рішення стосовно осіб категорії позивача, на підставі правової експертизи даного питання від Головного управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України щодо застосування Закону при розгляді питання надання статусу учасника бойових дій (вих.1168/14162 від 10.10.2018), вказано сплановано дату перегляду 08.11.2018, а також, що позивача додатково буде поінформовано по результатам розгляду.

26.12.2018 позивачем був направлений ще один лист із заявою на Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо отримання відповіді по вирішенню питання.

29.01.2019 позивач отримав відповідь листом №116/9/2/482 від 23.01.2019 за підписом начальника управління персоналу - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, в якому зазначено, що питання розглядалося Комісією (протокол №27 від 21.12.2018) та в наданні позивачу статусу Учасника бойових дій відмовлено остаточно, у зв`язку з відсутністю підстав відповідно до законодавства України на день розгляду, тобто з причин вказаних раніше.

В прийнятті такого рішення Комісія посилається на зміни в законодавстві, а саме Закон України від 22.05.2018 №2443-УІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб яким були внесені зміни до пункту 19 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закону) в частині виключення із зазначеного пункту працівників Збройних Сил України, який набрав чинності з 25.07.2018.

Спірним питанням у даному випадку є правомірність винесення зазначеного рішення та ненадання позивачу статусу учасника бойових дій, у зв`язку з чим останній звернувся з позовом до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на адміністративний позов (арк. спр. 67-72), в якому зазначив таке.

З 25 вересня 2017 року, згідно наказу по Білокуракинсько-Троїцькому об`єднаному районному військовому комісаріату від 22.09.2017 №131 позивач займає посаду провідного спеціаліста командування, службовця Збройних Сил України.

ОСОБА_1 наказом від 21.12.2017 Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) позивача було залучено до складу сил які безпосередньо беруть участь в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до наказу від 12.03.2018 року №71/ДСК Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) зазначено про прибуття позивача з 25.09.2017 року, до складу сил та засобів які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції на час перебування Позивача у складі сил та засобів) (далі - Закон) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок) рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія).

Згідно з абзацом третім пункту 8 Порядку у разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Таким чином, вважає що твердження позивача щодо не здійснення заходів досудового врегулювання спору, оскільки вони не є можливими відповідно до суті спірних правовідносин є безпідставним та таким, що не відповідає вищезазначеним нормам матеріального права.

Щодо визначення відповідачем у справі Міноборони відповідач зазначив, що відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, постанов Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (із змінами), від 08 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, від 13 січня 1995 року № 16 Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та від 20 серпня 2014 року № 413 Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення Наказом Міністра оборони України від 07.05.2015 № 200 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення визначено, що Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_1 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Також Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, створюються в Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та командуваннях видів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 9 Положення на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій, зокрема, із числа військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у видах Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Згідно з п. 1, 3 Положення про військові комісаріати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. № 389 військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.

Безпосереднє керівництво військовими комісаріатами і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності військових комісаріатів з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу та Міноборони.

Зазначив, що саме на Комісію командування Сухопутних військ Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасником бойових дій позивача.

Таким чином вважає, що Міноборони не може бути належним відповідачем по даній справі, оскільки останній не здійснює вирішення питань про визнання учасником бойових дій працівників органів військового управління, які підпорядковуються саме командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України. Крім того, позовна заява до Міноборони є на даний час передчасною, оскільки суб`єктом владних повноважень - Міноборони жодним чином права позивача на час подання позовної заяви не порушено та будь-які підстави вважати, що таке порушення прав відбудеться у позивача відсутні, а отже Міноборони не може вважатися відповідачем по даній справі. Оскільки у позовній заяві Позивача взагалі відсутні будь-які позовні вимоги до Міноборони, що підтверджує, що з боку Міноборони жодним чином не було порушено будь яких прав позивача по справі.

Щодо зобов`язання повторно розглянути питання про надання статусу «учасника бойових дій» зазначив, що Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій належить до дискреційних повноважень Комісії.

На підставі вищезазначеного, просить у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач під час судового засідання підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с 219).

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 01.04.2019 (а.с. 1-3).

01.04.2019 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 10.04.2019 (а.с. 49).

10.04.2019 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 18.04.2019 (а.с.64).

18.04.2019 заяву ОСОБА_1 про розгляд справи № 360/1012/19 за правилами загального позовного провадження задоволено, ухвалою від 18.04.2019 вирішено розглядати справу № 360/1012/19 за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи, призначене на 18 квітня 2019 року на 14 год. 00 хв., підготовчим засіданням (а.с. 158).

Ухвалою від 18.04.2019 продовжено строк підготовчого засідання у справі № 360/1012/19 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії на тридцять днів. Підготовче засідання відкладено на 16 травня 2019 року до 11 год. 00 хв. (а.с. 159)

Ухвалою від 16.05.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства обороги України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, та призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 травня 2019 року на 14 год. 00 хв. у залі судових засідань Луганського окружного адміністративного суду за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, 18 (а.с. 211-212).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , займає посаду провідного спеціаліста командування, службовця Збройних Сил України, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.22-23), карткою платника податків (а.с. 24) та наказом від 22.09.2017 № 131 (а.с.14).

Згідно витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.03.2018 № 71дск, позивач в період з 25.09.2017 перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань (а.с.17-18).

З інформації, яка зазначена у витязі із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 21.12.2017 № 119/дск, позивача з 13.12.2017 залучено до проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відряджено в район її проведення з підпорядкуванням керівник Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області (а.с.15-16).

З довідки Луганського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 19.06.2018 № ВОЗІК/1278 вбачається, що працівник ЗСУ з 13.12.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції: смт. Білокуракине Луганської області (а.с. 20).

В архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України зазначено, що в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України «Про залучення до проведення антитерористичної операції сил засобів Збройних Сил України», м. Часів Яр від 21 грудня 2017 року № 119 значиться: 1.1.1. Нижчепойменованих військовослужбовців (працівників) Збройних Сил України: Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області: з 25 вересня 2017 року: працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідного спеціаліста командування. Залучити до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях з підпорядкуванням керівнику Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 13 грудня 2017 року; Підстава: рапорт ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.12.2017 № ВП-1989; Підстава: наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2017 № 131 (а.с.19).

Луганським обласним військовим комісаріатом листом від 03.03.2018 № ВП/649 було направлено документи особового складу на розгляд комісії для вирішення питання надання статусу учасника бойових дій, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 25-26).

Як зазначає позивач у позовній заяві, документи щодо розгляду питання про надання йому статусу учасника бойових дій були повернуті на доопрацювання (а.с.5).

Листом від 19.06.2018 № ВОЗІК/1293 Луганський обласний військовий комісаріат направив документи особового складу на розгляд комісії для вирішення питання надання статусу учасника бойових дій, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

Рішенням комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 04.09.2018 № 20, відмовлено у наданні статусу часника бойових дій у зв`язку з відсутністю підстав для надання статусу учасника бойових дій, відповідно до законодавства України на день розгляду (з внесенням змін до пункту 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту») працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області (а.с. 75-114).

Рішенням комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 08.11.2018 № 23, ухвалено скасувати рішення комісії щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій та повторно розглянути на наступному засіданні питання про надання статусу часника бойових дій працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області (а.с. 115-135).

Рішенням комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 16.11.2018 № 25, повернуто на доопрацювання у зв`язку із допущенням помилок під час оформлення документів щодо надання статусу часника бойових дій працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області (а.с. 136-145).

Рішенням комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 21.12.2018 № 27, відмовлено у наданні статусу часника бойових дій у зв`язку з відсутністю підстав для надання статусу учасника бойових дій, відповідно до законодавства України на день розгляду працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області (а.с. 146-156).

Листом від 23.01.2019 № 116/9/2/482 позивачу повідомлено про те, що статтею Закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено особи, які належать до учасників бойових дій. Пунктом 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпечення її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (зі змінами), визначено документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. Законом України від 22.05.2018 № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (набрав чинності з 25.07.2018) внесено зміни до п. 19 статті 6 закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині виключення із зазначеного пункту працівників Збройних Сил України, з огляду на які позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій (а.с. 37).

Не погоджуючись з рішенням про відмову в наданні статусу учасника війни позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно статті 5 цього Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з пунктом 19 частиною першою статті 6 цього Закону (в редакції, яка діяла на день звернення із документами про вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій) учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 3 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

Згідно з п. 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Крім того, для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів (абз. 3 пункту 4 Порядку № 413).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків Ветеран війни - учасник бойових дій та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості та утворено комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, військовій частині НОМЕР_1 , Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах..

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_1 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах. Також Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, створюються в Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та командуваннях видів Збройних Сил України.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням (пункт 5 Положення № 200).

Згідно із п. 9 Положення № 200 на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа:

військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у видах Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

осіб, які в складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу відповідного виду Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 11 Положення № 200 комісії зобов`язані розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 6 Положення № 413 Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Враховуючи законодавчо визначену процедуру утворення Комісії виключно в апараті Міністерства оборони України за його наказом, а також зазначені повноваження Комісії, зокрема, брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство оброни України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни військовослужбовців та працівників Збройних Сил України та повторно розглядати за рішенням Міністерства оборони України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше, суд вважає, що належним відповідачем у справі є саме Міністерство оборони справ України в особі Комісії, яка створюється Міністерством та керується його актами при здійснені своїх повноважень.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення приймалося відповідачем з огляду на зміни в законодавстві, які набрали чинності з 25.07.2018, а саме Законом України від 22.05.2018 № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (набрав чинності з 25.07.2018) внесено зміни до п. 19 статті 6 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині виключення із зазначеного пункту працівників Збройних Сил України.

Суд вважає такі дії відповідача протиправними та зазначає, що зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються заяв, які подані з 25.07.2018, а саме з дня, коли вказані зміни набрали чинності.

У даному ж випадку розгляд документів для вирішення питання про надання статусу учасника бойових днів має здійснюватися саме за нормами п. 19 статті 6 закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до змін, внесених Законом України від 22.05.2018 № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб».

У рішенні №3-рп/2001 від 05.04.2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 6 та 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що оскільки документи позивача про надання статусу учасника бойових днів були направлені до 25.07.2018, то при вирішенні вказаного питання не може поширюватися законодавство, яке прийняте після їх направлення, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, відповідач порушив право позивача, оскільки при вирішенні питання про надання статусу учасника бойових дій застосовано норму статті в редакції Закону України від 22.05.2018 № 2443 -VIII, яка набрала чинності з 25.07.2018.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при вирішення питання про надання статусу учасника бойових днів на підставі документів, які подано на розгляд до 25.07.2018, має застосовуватися норма, що визначає учасників бойових дній, яка діяла на момент звернення із пакетом документів, а тому внесені Законом України від 22.05.2018 № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» зміни до п. 19 статті 6 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині виключення із зазначеного пункту працівників Збройних Сил України застосовуються до документів, які надійшли з 25.07.2018.

Тому, застосувавши при вирішенні питання про надання позивачу статусу учасника бойових дій п. 19 ст. 6 Закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 22.05.2018 № 2443 -VIII, яка набрала чинності з 25.07.2018, відповідач діяв протиправно.

Враховуючи вказане, позов в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 21.12.2018 № 27, про відмову у наданні статусу часника бойових дій у зв`язку з відсутністю підстав для надання статусу учасника бойових дій, відповідно до законодавства України на день розгляду працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про з`ясування виконання позивачем усіх визначених умов, необхідних для отримання статусу «Учасник бойових дій» та про зобов`язання Комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не пізніше 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, надати ОСОБА_1 , статус «учасника бойових дій», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення приймалося відповідачем з огляду на зміни в законодавстві, які набрали чинності з 25.07.2018, а саме Законом України від 22.05.2018 № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (набрав чинності з 25.07.2018) внесено зміни до п. 19 статті 6 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині виключення із зазначеного пункту працівників Збройних Сил України.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок №413).

Згідно з п. 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Зважаючи на вищевказані норми, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, дійшов до висновку про те, що правильним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України повторно розглянути питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу ОСОБА_1 з урахуванням окреслених у даному рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 16 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки у цій справі позовні вимоги фактично задовольняються, а згідно частині першої статті 139 КАС України судові витрати підлягали оплаті, судовий збір у розмірі 768,40 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлено протоколом від 21.12.2018 № 27, про відмову у наданні статусу часника бойових дій у зв`язку з відсутністю підстав для надання статусу учасника бойових дій, відповідно до законодавства України на день розгляду працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту комплектування Білокуракинсько-Троїцького об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області.

Зобов`язати комісію Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій повторно розглянути надані документи та прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, з урахуванням окреслених у даному рішенні висновків, та правової оцінки суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 6) до Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривні 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено та підписано у повному обсязі 13.06.2019.

Суддя І.В. Тихонов