Справа № 280/4351/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4351/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Логачова В.В.,

представника відповідача Голікова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року в адміністративній справі №280/4351/18 (головуючий суддя першої інстанції - Максименко Л.Я., рішення у повному обсязі складено 11.01.2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромет-Т» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.10.2018 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати Рішення №899920/40761412 від 30.08.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування №2 від 27.08.2018 року податкової накладної №1 від 05.08.2018 року про зменшення податкових зобов`язань на суму 402000,00 грн. з ПДВ; Рішення № 899921/40761412 від 30.08.2018 року, про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.08.2018 року, виписаної ТОВ «Євромет-Т» (40761412) на користь ТОВ «Мінерфін-транс» (ІПН 38218128) на суму 402000,00 грн. з ПДВ, прийняті комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації;

- зобов`язати комісію Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №2 від 27.08.2018 року податкової накладної №1 від 05.08.2018 року про зменшення податкових зобов`язань на суму 402000, 00 грн. з ПДВ; податкову накладну №1 від 03.08.2018 року, виписану ТОВ «Євромет-Т» (40761412) на користь ТОВ «Мінерфін-транс» (ІПН 38218128) на суму 402000,00 грн. з ПДВ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №899920/40761412 від 30.08.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування №2 від 27.08.2018 року до податкової накладної №1 від 05.08.2018 року.

Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 899921/40761412 від 30.08.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.08.2018 року виписаної ТОВ «Євромет-Т» () на користь ТОВ «Мінерфінс-транс» ().

Зобов`язано комісію Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №2 від 27.08.2018 року до податкової накладної №1 від 05.08.2018 року та податкову накладну №1 від 03.08.2018 року виписану ТОВ «Євромет-Т» на користь ТОВ «Мінерфінс-транс».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДФС у Запорізькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромет-Т» є юридичною особою ().

Відповідачі - Державна фіскальна служба України, Головне управління ДФС у Запорізькій області є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

17.03.2017 року між TOB «Євромет-Т» (постачальник) та TOB «Мінерфін-Транс» (покупець) укладено договір поставки №17/03, відповідно до якого TOB «Євромет-Т» зобов`язувалось здійснювати поставку на адресу TOB «Мінерфін-Транс» запасних частин для залізничних вагонів колії 1520 мм згідно з переліком, визначеним специфікаціями. У специфікації №8 від 24.07.2018 року до вказаного вище договору, зазначено: товар - кришка люку піввагону у кількості 100 шт., ціною 6700 грн. за одиницю, на загальну суму 670000,00 грн., ПДВ 134000,00 грн., разом 804000, 00 грн. (а.с.33-35).

01.08.2018 року TOB «Євромет-Т» виставлено рахунок на адресу TOB «Мінерфін-Транс» на суму 670000, 00 грн., ПДВ 134000, 00 грн., разом 804000, 00 грн. (а.с.36, 37, 38).

Оплата товару TOB «Мінерфін-Транс» на користь TOB «Євромет-Т» здійснювалась відповідно платіжних доручень №6542 від 03.08.2018 року на суму 402000, 00 грн., та №6561 від 07.08.2018 року на суму 402000, 00 грн..

22.08.2018 року TOB «Євромет-Т» направлено на реєстрацію у Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну №1, датовану 05.08.2018 року (а.с.13).

Податкову накладну №1 від 05.08.2018 року згідно квитанції №1 було прийнято та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 22.08.2018 року без зауважень (а.с.14).

27.08.2018 року позивачем складено розрахунок коригування №2 до податкової накладної №1 від 05.08.2018 року (у зв`язку з помилкою у даті податкової накладної) (а.с.15).

29.08.2018 року розрахунок коригування №2 до податкової накладної №1 від 05.08.2018 року прийнято до Єдиного реєстру податкових накладних та реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.6 ст.201 Податкового кодексу України. При цьому вказано, що розрахунок коригування відповідає вимогам пп.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію PK в єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.16).

30.08.2018 року Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийнято рішення №899920/40761412 про відмову реєстрації розрахунку коригування №2 від 27.08.2018 року на загальну суму - 402000,00 грн. податкового зобов`язання з ПДВ в сумі - 67000,00 грн. Підставою прийняття рішення зазначено «ненадання платником податку копій документів» (а.с.17).

Далі, TOB «Євромет-Т» 28.08.2018 року виписано та направлено у Єдиний реєстр податкових накладних на реєстрацію податкову накладну №1 від 03.08.2018 року на загальну суму 402000,00 грн. сума зобов`язань з ПДВ 67000,00 грн. (а.с.18).

29.08.2018 року TOB «Євромет-Т» отримано квитанцію, згідно якої зупинено реєстрацію податкової накладної №1 від 03.08.2018 року та зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 «критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/ВК» (а.с.19).

29.08.2018 року позивачем до ДФС надіслано пояснення до податкової накладної №1 від 03.08.2018 року, у яких зазначено: «Помилка дати виписки податкової накладної. Перша дія 03.08.2018 року, податкова виписана 05.08.2018 року. Анулювання податкової накладної №1 від 05.08.2018 року. Виписана нова податкова накладна від 03.08.2018 року» (а.с.20, 21).

30.08.2018 року Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації прийнято рішення №899921/40761412 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 03.08.2018 року. Підставою прийняття рішення стало ненадання платником податку копій документів (а.с.22).

Позивач в адміністративному порядку оскаржв до Державної фіскальної служби України на рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № 899921/40761412 щодо зупинення реєстрації ПН №1 від 03.08.2018 року (а.с.23-31).

14.09.2018 року Рішенням ДФС України №30429/40761412/2 скаргу позивача залишено без задоволення, а осеардуване рішення контролюючого органу залишено без змін (а.с.32).

Не погодившись з рішеннями ГУ ДФС у Запорізькій області, ТОВ «Євромет-Т» оскаржило їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування та податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п.4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №117), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п.5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п.п.6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Вимоги п.п.6 та 7 Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданих позивачем розрахунку коригування та податкової накладної зупинено (як зазначено в квитанціях про зупинення реєстрації) через те, що розрахунок коригування та податкова накладна відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, зупиняючи реєстрацію розрахунку коригування та податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісією застосовано формулювання, яке п.п.6 та 7 Порядку не передбачено.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію розрахунку коригування та податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Крім того, в квитанціях про зупинення реєстрації розрахунку коригування та податкової накладної не зазначено за якою саме підставою позивача із указаних в п.п.1.6 п.1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Суд зазначає, що вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 821/1173/17.

Згідно з вимогами п.14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з п.15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно з вимогами п.п.18-20 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Відповідно до вимог п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішеннях відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №899920/40761412 від 30.08.2018 року та № 899921/40761412 від 30.08.2018 року підставою відмови у реєстрації податковлї накладної зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), навність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Суд вважає, що контролюючий орган не може вимагати від позивача того, що не передбачено законодавством.

Контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачу разом зі скаргами на рішення 899920/40761412 від 30.08.2018 року та рішення № 899921/40761412 від 30.08.2018 року надавались документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з ТОВ «Мінерфін Транс», які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Документи складені з дотриманням вимог законодавства і є достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем не надано до судів першої та апеляційної інстанцій доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Крім того, в квитанціях про зупинення реєстрації розрахунку коригування та податкової накладної не зазначено, за якою саме підставою позивача із указаних в п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ТОВ «Євромет-Т» було допущено помилку при складанні податкової накладної № 1, зокрема, датою її складання визначено 05.08.2018 року, замість вірної 03.08.2018 року, вказана помилка виявлена позивачем самостійно.

У зв`язку з цим позивачем для реєстрації подано розрахунок коригування до податкової накладної № 1 від 05.08.2018 року та виправлену податкову накладну № 1 від 03.08.2018 року із поясненнями щодо помилки у даті складання податкової накладної та банківську виписку за 03.08.2018 року, що свідчить про оплату від ТОВ «Мінерфін Транс» саме 03.08.2018 року.

При цьому, первинними документами також підтверджується, що подія, за якою у позивача виникають податкові зобов`язання та, відповідно, складено податкову накладну № 1, відбулась саме 03.08.2018 року (оплата поставки за довоговором № 17/03 від від 17.03.2017 року).

Виправлену податкову накладну №1 від 03.08.2018 року та розрахунок коригування до неї було направлено для реєстрації з дотриманням термінів, передбачених п.201.10 ст.201. ПК України.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної та розрахунку коригування, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, з 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 ПК України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (в редакції на час вирішення спору), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача №1 від 03.08.2018 року та розрахунок коригування №2 від 27.08.2018 датою їх фактичного направлення, з погоджується колегія суддів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірність відмови в реєстрації розрахунку коригування податкової накладної та відмови у реєстрації податкової накладної.

Проте, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції допущено помилку у визначені суб`єкта, рішення якого скасовуються, оскільки оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.08.2018 року та розрахунку коригування №2 від 27.08.2018 року прийнято Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, а не ДФС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну у відповідності до частини 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України резолютивної частини рішення в цій частині.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року в адміністративній справі №280/4351/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року в адміністративній справі №280/4351/18 змінити.

В абзацах другому на третьому резолютивної частини рішення слова «Рішення комісії ДФС України» замінити словами «Рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак