Справа № 815/3687/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м. ОдесаСправа № 815/3687/17
Головуючий в І інстанції: Танцюра К.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 15.09.2017 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Турецької І.О.

судді - Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання вимоги такою, що не є виконавчим документом (листом), не відповідає вимогам законодавства України, вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання вимоги такою, що не є виконавчим документом (листом), не відповідає вимогам законодавства України, вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року заявлений позов повернутий позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм процесуального права.

Також, в поданій апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Разом з цим, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою у вказаній частині відмовлено.

Вказана ухвала є чинною.

Водночас, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року, постановою Верховного Суду від 06 березня 2019 року, скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі № 815/3687/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року про повернення позовної заяви позивачеві.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно якої апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України, в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З аналізу наведених норм КАС України вбачається, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, у вказаній редакції, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.

Проте, залишаючи позовну заяву без руху, судом першої інстанції не визначено способу усунення встановлених недоліків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення заявленого позову з посиланням на не усунення позивачем недоліків позовної заяви, які встановлені ухвалою про залишення позову без руху.

Також, повертаючи заявлений позов позивачеві з посиланням на те, що прохальна частина зміненого позову не носить конкретний характер та не відповідає вимогам ст. 105 КАС України, суд першої інстанції не зазначив в чому саме полягає така невідповідність.

Доходячи наведених висновків, суд першої інстанції обмежився лише дослідженням окремих вимог позивача, без дослідження усієї прохальної частини позову у її сукупності.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на положення ст. 137 КАС України, в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення, оскільки вказані положення регулюють порядок зміни позовних вимог. В свою чергу, в даному випадку судом не було відкрито провадження у справі за заявленим позовом та судом не вирішувалось питання про прийняття зміни позивачем позовних вимог, а позивачем направлені відповідні заяви на виконання вимог ухвали суду першої інстанції щодо залишення заявленого позову без руху з метою усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нормами КАС України не передбачено усунення недоліків позовної заяви шляхом заміни сторінок позову, проте, враховуючи, що при залишенні заявленого позову без руху судом першої інстанції не визначено способу усунення недоліків позовної заяви та не роз`яснено порядок усунення таких недоліків, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення заявленого позову з підстав не усунення його недоліків.

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання вимоги такою, що не є виконавчим документом (листом), не відповідає вимогам законодавства України, вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 13.06.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Ю.М. Градовський