Справа № 1340/3692/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4405/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 1340/3692/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Державного підприємства "Дирекція по будівництву обєктів" про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна,-

суддя в 1-й інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення 20.02.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 27.02.2019 року

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дирекція по будівництву об`єктів» про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Позовній вимоги позивач обґрунтовує тим, що Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року у справі № 813/2013/15 задоволено позов Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області до ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» та вирішено стягнути до бюджету кошти з рахунків в сумі 398 2057, 10 грн. На виконання вищенаведеної постанови суду податковим органом було скеровано ряд інкасових доручень щодо списання суми заборгованості із банківських рахунків боржника, однак внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не була погашена. Враховуючи, що вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а вжиті ГУ ДФС у Львівській області заходи для погашення податкового боргу за рахунок коштів боржника позитивного результату не дали, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що згідно витягу з про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №58455288 майно платника податків згідно акту опису№2598/10/13-01-17-01-09 від 17.03.2017 року зареєстровано в податковій заставі 21.03.2017 року, термін дії податкової застави до 21.03.2022 року. Даний витяг долучено апелянтом до апеляційної скарги.

15.03.2017 року надано відповідь №40/97-72, за підписом директора та головного бухгалтера відповідача, з переліком майна для опису в податкову заставу.

Акт опису майна від 17.03.2017 року № 2598/10/13-01-17-01-09 не оскаржувався та є чинним.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи позивачем не було подано доказів, що описане майно зареєстровано у державному реєстрі у відповідності до п. 89.8 ст. 89 Податкового Кодексу України.

Позивачем не доведено наявність правових підстав для надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі ДП "Дирекція по будівництву об`єктів", що передбачені п. 89.2 , 89.8 ПК України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не повно і не всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою Львівського окружного адміністративного суду 01.11.2016 року у справі № 813/2013/15, адміністративний позов Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, задоволено повністю. Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Державне підприємство «Дирекція по будівництву об`єктів» (вул. Будівельна, 1А, м. Червоноград, Львівська область, 80100, ) на користь державного бюджету податковий борг в розмірі 3982057 (три мільйони дев`ятсот вісімдесят дві тисячі п`ятдесят сім) грн. 10 коп. Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), виданої ГУ ДФС у Львівській області станом на 05.07.2018 року за ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» рахується заборгованість в загальній сумі 5 526 272, 72 грн., в тому числі по податку на прибуток у сумі 5502891, 14 грн.; по земельному податку з юридичних осіб 23 381, 58 грн.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» №192-17 від 23.01.2017 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями.

06.02.2017 заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення № 1/3 про опис майна у податкову заставу. Податковим керуючим відповідно до акту опису майна № 2598/10/13-01-17-01-09 від 17.06.2017 було описано майно відповідача на загальну суму 6246100 грн., зокрема: адміністративний корпус. Площа 2186,78 м2. Фундамент залізобетон. Стіни та перегородки цегляні. Перекриття залізобетонні плити. Покрівля сумісна, утеплювач пінобетон. Вікна металопластикові із склопакетом. Підлога керамічна плитка. Внутрішнє оздоблення плитка керамічна, водоемульсійна покраска. Електро і водопостачання та відовідведення. Адреса: Іваничівський район, с. Поромів, будівництво шахти № 10 «Нововолинська» інвент. № 4336. Споруда водопровід від районного водопроводу м. Нововолинська по вул. Кропивницького до промплощадки Шахти № 10 «Нововолинська». Труби ПВХ діаметром 159 мм. Колодязі залізобетонні. Мокрі колодязі, компенсатори і вентвузли в колодязях. Інвент.№4351.

За результатами направлення до банківських установ, обслуговуючих ДП "Дирекція по будівництву об`єктів" інкасових доручень (розпоряджень) від 01.02.2018р. № 1 (на суму 5 578 660, 68грн.), № 2 (на суму 5578660, 68 грн.), № 3 (на суму 5578660, 68 грн.), № 4 (на суму 5578660, 68 грн.), останні повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

Таким чином, заходи стягнення, вжиті позивачем, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені вказаним Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу Згідно з п. 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів, так і за рахунок майна платника податків.

Згідно з ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5. ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу.

Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 93.4 ст.93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до ст. 95 ПК України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Абзацом 2 п.95.3 ст.95 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

ПК України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, згідно п.3.7 Статуту ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством.

П.4.1 Статуту зазначає, що майно ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» становить основні фонди, інші необоротні та оборотні активи, вартість яких відображається у самостійному балансі.

Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Колегією суддів, встановлено та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, що акт опису майна від 17.03.2017 року № 2598/10/13-01-17-01-09 підписаний директором та головним бухгалтером ДП «Дирекція по будівництву об`єктів», не оскаржувався та є чинним.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні відомості з реєстру права власності на нерухоме майно, а саме майно згідно акту опису майна від 17.03.2017 року № 2598/10/13-01-17-01-09 не перебуває у власності (господарському віддані або оперативному управлінні) ДП «Дирекція по будівництву об`єктів», а збудоване останнім, на виконання протоколу Мінвуглепроому від 24.04.1987 р. № 30/43-80, будівництво Шахти № 10 «Нововолинська», які є складовою цілісного майнового комплексу.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДФС у Львівській області про надання дозволу на погашення податкового боргу підлягають задоволенню повністю, а саме необхідно надати ГУ ДФС у Львівській області дозвіл на погашення суми податкового боргу ДП «Дирекція по будівництву об`єктів» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновки суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на вищевикладене, є підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 1340/3692/18 скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Надати дозвіл Головному управлінню ДФС у Львівській області ( , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на погашення податкового боргу Державного підприємства «Дирекція по будівництву об`єктів» ( , місцезнаходження: 80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Будівельна, буд. 1-А) за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 12.06.2019 року