Справа № 160/4021/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Справа № 160/4021/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
В обґрунтування позову зазначено, що позивач працював на підземних роботах з повним робочим днем. Позивач є інвалідом другої групи, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, від трудового каліцтва та з 19.07.2011р. по 31.07.2013р. отримував пенсію по інвалідності. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №2794/03.22-19 від 25.04.2019 року повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.
Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України, у справах, визначених частиною 1 цієї статті, заявами про суті справи є позов та відзив.
29.05.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав, пояснивши свою позицію зокрема наступним. Позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 19.07.2011 по 31.07.2013 позивач отримував пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і пільгових розмірах. Загальний стаж ОСОБА_1 станом на 18.04.2019р. складає 22 роки 6 місяців 9 днів, в тому числі стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах 22 роки 3 місяці 2 дні, з яких зокрема період перебування на інвалідності 1 рік 10 місяців 26 днів. Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці. Період роботи ОСОБА_1 на провідних професіях за ст.14-20 складає 09 років 07 місяців 05 днів, тобто менше 10 років, що унеможливлює зарахування цього періоу у кратному розмірі, а саме кожний повний рік роботи як 1 рік 3 місяці. Зарахування періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи на провідних професіях за ст.14-20 не має законних підстав, оскільки відповідо до ст.24 Закону №1058 цей період зараховується до роботи із шкідливоми умовами праці, а не з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Таким чином, пільговий стаж позивача становить 22 роки 3 місяці 2 дні, що є меньше 25 років та відповідно до вимог п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
19.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, згідно якої просив призначити пенсію за віком за списком №1 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.04.2019 року №94/03.22-19 Про відмову в призначенні пенсії, розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне забезпечення» та повідомлено про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно статті 114 Закону Україи «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно даного листа ОСОБА_1 повідомлено зокрема наступне:
- з 19.07.2011 року по 31.07.2013 рік ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві;
- згідно ст.24 Закону час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Зазначені періоди зараховані до пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону;
- загальний стаж роботи складає 22 роки 6 місяців 9 днів, пільговий стаж по статті 114 Закону 22 роки 3 місяців 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач з її оскарженням звернувся з позовом до суду.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом №3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом України №3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах .
Такий же порядок зарахування часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання передбачений і пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Період перебування позивача на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджено: записом №17 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ; актом від 01.04.2011 року про розслідування нещасного випадку; актом №3 від 01.04.2011 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом; копією протоколу №393 від 05.10.2011 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності через трудове каліцтво або профзахворювання.
Суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт перебування на інвалідності позивача, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності у кратному розмірі через відсутність 10-річного стажу роботи на провідних професіях, не відповідають вимогам Закону. Позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично відпрацювати 10 років на провідних професіях, тому, в силу вищезазначених норм Закону, період перебування на інвалідності слід зарахувати до стажу для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно позовних вимог позивача, він просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень.
В даному випадку, права позивача порушуються не сукупністю вчинків відповідача, а відмовою викладеною у формі листа №94/03.22-19 від 25.04.2019 року, тобто рішенням суб`єкта владних повноважень, внаслідок чого суд вважає необхідним залишити вимогу про визнання протиправними дій відповідача без задоволення.
Враховуючи викладене, а також належність способу захисту порушеного права і необхідність його повного захисту, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову в призначенні пенсії викладену в листі №94/03.22-19 від 25.04.2019 року.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
В позовній заяві позивач також просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській обласі зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період знаходження на інвалідності з 06.09.2011 року по 31.07.2013 рік до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, з урахуванням кратності та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням часу знаходження на інвалідності з 06.09.2011р. по 31.07.2013р., починаючи з дня звернення з заявою, тобто з 19.04.2019 року.
Враховуючи висновок суду, що доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності у кратному розмірі через відсутність 10-річного стажу роботи на провідних професіях, не відповідають вимогам Закону, то відповідно позовні вимоги про зобов`язання зарахувати період знаходження на інвалідності з 06.09.2011 року по 31.07.2013 рік до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, з урахуванням кратності та про зобов`язання нарахувати та призначити пенсію на пільгових умовах, підлягають задоволенню.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768, 40 гривень.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-
Визнати протиправною відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) викладену в листі №94/03.22-19 від 25.04.2019 року.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко