Справа № 566/1795/18
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 566/1795/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року смт. Млинів Рівнеської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.,

при секретарі судового засідання Антонович М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 батальйону Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Драки Олександра Валерійовича, Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП №4 батальйону Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Драки Олександра Валерійовича, Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 грудня 2018 року інспектором СРПП №4 батальйону Млинівського відділення поліції старшим лейтенантом поліції Дракою О. В. відносно нього було винесено постанову серії ДП018 №421059 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту постанови від 17 грудня 2018 року, ОСОБА_1 , о 21 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 в смт. Млинів по вул. Поліщука не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п.2.1(б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з цим, по справі прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 17 грудня 2018 року, близько 21 год. 00 хв., припаркував транспортний засіб у встановленому місці біля автостанції в смт. Млинів, оскільки йому потрібно було дочекатися прибуття рейсового автобуса, для того щоб отримати посилку. В цей час до нього підійшов працівник поліції та попросив пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. На вимогу працівника поліції він надав посвідчення водія, проте, пошук реєстраційного документу на транспортний засіб зайняв у тривалий час, оскільки, як виявилося пізніше, виймаючи із автомобіля файл із вмістом страхового полісу та технічним паспортом автомобіля. У зв`язку із тим що була нічна пора доби, у нього зайняло близько 10 хвилин на його пошук. Працівники поліції не дочекавшись пред`явлення реєстраційного документу на транспортний засіб поїхали, не повідомивши його про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач просить суд визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на нього адміністративного стягнення, скасувати постанову серії ДП018 №421059 від 17 грудня 2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, 14 червня 2019 року, не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести за його відсутності.

(а.с.34)

Відповідачі, будучи неодноразово повідомленими про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, що об`єктивно підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повісток.

(а.с.22,23,27,32)

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частинами 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України, та потреба заслухати свідка чи експерта відсутні, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши обставини справи, вважає, що позов підставний для підлягаючий до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП018 №421059 від 17 грудня 2018 року підтверджується, що інспектором СРПП №4 Млинівського ВП лейтенантом поліції Дракою О.М. було складено постанову, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним зсобом RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , 17 грудня 2018 року о 21 годині 10 хвилин, в смт.Млинів на вул.Поліщука, не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пункт п.2.1.(Б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306.

(а.с.20)

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами станом на 11 липня 2018 року), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи щодо адміністративних правопорушень передбачених ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Отже, аналізуючи вищевикладене розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на момент зупинки його працівниками поліції поліції, у нього був наявний реєстраційний документ на транспортний засіб, але працівники поліції не стали чекати, поки водій знайде в салоні автомобіля документи, а покинули місце події. Позивач ОСОБА_1 в обгрунтування адміністративного позову посилається на те, що на місці вчинення правопорушення постанова працівником поліції не виносилася та йому не оголошувалася. Крім цього стверджує, що не відмовлявся від підписання та отримання постанови, оскільки йому взагалі не було відомо про факт її винесення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більше того, як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачі суду не надали.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачі взагалі не подали відзив на позовну заяву.

З вимог ст.77 КАС України вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачі в судове засідання не з`явилися та будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надали, правомірність винесеної постанови суду не довели.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростосованих презумпцій факту.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 77 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання постанови про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, так як будь-яких об`єктивних доказів про те, що водій ОСОБА_1 не надав працівникам поліції реєстраційний документ на транспортний засіб на момент зупинки транспортного засобу, 17 грудня 2018 року немає, а тому постанова серії ДПО18 №421059 від 18 грудня 2018 року є неправомірною та незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.72, 77, 222, 245,251, 258, 293, КАС України,

суд , -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 батальйону Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Драки Олександра Валерійовича, Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на ОСОБА_1 17 грудня 2018 року адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП - визнати протиправним.

Постанову серії ДПО18 №421059 від 17 грудня 2018 року, винесену начальником СРПП №4 батальйону Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Дракою Олександром Валерійовичом про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за постановою ДПО18 №421059 від 17 грудня 2018 року - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура