Справа № 806/1943/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2019 року м. Житомир справа № 806/1943/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 01.05.2019 (вх. №12159/19 від 06.05.2019) про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі та про зміну боржника у виконавчому листі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, оформлену листом від 30.03.2018 №12741/0-1742/0/22-18, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "Для сінокосіння і випасання худоби» (код КВЦПЗ А 01.08) орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби» орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту.

Рішення набрало законної сили 24.10.2018, а 05.12.2018 було видано виконавчий лист №3351 2018 про "Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби» орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту".

До відділу документального забезпечення суду 06 травня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 в якій просить:

- у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку, щодо відведення в оренду якої звернувся ОСОБА_1 із заявою від 28.08.2017 №В-12741/0/5-17 від Головного управління Держгеокадасту у Житомирській області до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, змінити у виконавчому листі Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 №3351 2018 у справі №806/1943/18 боржника Головне управління Держгеокадасту у Житомирській області на його правонаступника - Мартинівську сільську раду Пулинського району Житомирської області;

- змінити порядок та спосіб виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 шляхом зобов`язання правонаступника Мартинівську сільську раду Пулинського району Житомирської області видати рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби» орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування зазначає, що 19.04.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №58949618, боржником є Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області. Вказує до Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області на підставі наказу №6-3845/14-18-СГ від 27.09.2018 перейшло право власності на спірні земельні ділянки, а тому рішення у цій адміністративній справі виконати може лише Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області. Вважає, що є всі підстави для заміни у виконавчому листі боржника.

У період із 15.01.2019 по 03.05.2019 адміністративна справа перебувала на розгляді Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Адміністративну справу №806/1943/18 передано судді ОСОБА_2 О ОСОБА_3 В. 10 травня 2019 року.

Судовими повістками від 13.05.2019 було викликано сторін на розгляд заяви за нововиявленими обставинами та інших заяв в судове засідання призначена на 20.05.2019 об 09:00 (Том 2, а.с 155).

Крім цього, сторін повідомлено про дату час та місце розгляду заяв в телефонному режимі (телефонограми том 2, а.с. 156-158).

В судове засідання 20.05.2019 прибули позивач його представник, представники відповідача та третьої особи.

Відділом документального забезпечення суду 20.05.2019 за вх. №12160/19 надійшло заперечення на заяву ОСОБА_1 в якому зазначає, що заявник помилково ототожнює зміну форми власності спірної земельної ділянки із правонаступництвом щодо неї у публічних правовідносинах. Просить відмовити у задоволенні заяви.

В судо

До суду 11 червня 2019 року надійшло клопотання представника відповідача про розгляд заяви у письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про заміну сторони у виконавчому листі, суд розглядає у судовому засіданні з повідомленням учасників справи у десятиденний строк.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, судовий виклик у судове засідання на 13 червня 2019 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. 12159/19 від 06.05.2019), здійснено судовою повісткою, яка направлена сторонам 04 червня 2019 року.

Інформацію про дату, час та місце розгляду заяви було розміщено на офіційному сайті Судова влада України (т. 3 а.с. 95-96)

Відповідно до відстеження Укрпошти, поштова кореспонденція із судовою повісткою, що направлялась на адресу ОСОБА_1 , яка вказана у заяві, із 07.06.2019 по 12.06.2019 знаходилось у точці видачі та 12 червня 2018 року повернулось за зворотною адресою. (т. 3 а.с. 89-91).

Імперативними положеннями ч.1 ст.45 учасникам справи забороняється зловживання процесуальними правами.

Статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено Конвенцією. Наслідком подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на її подачу, є визнання скарги неприйнятною (ст. 35 Конвенції). Таким чином, Європейський Суд запровадженням практики нерозгляду заяв продемонстрував необхідність: по-перше, дисциплінувати скаржників; по-друге, надав приклад застосування положень Конвенції щодо недобросовісних суб`єктів звернення.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу "сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки".

Однак, у судове засідання ОСОБА_1 не прибув. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи до суду не прибув. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії заяв, неявку у судове засідання заявника, представника відповідача та представника третьої особи, суд вважає за можливе розглядати заяву ОСОБА_1 за вх. №12159/19 про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі №806/1943/18 та про заміну боржника у виконавчому листі, у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі та про зміну боржника у виконавчому провадженні, не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Суд відмічає, що правонаступництво перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. До правонаступника переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше.

Із аналізу норми ст. 379 КАС України вбачається, що під правонаступництвом слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у справі та/чи виконавчому провадженні. Докази такого переходу прав та обов`язків повинні бути надані до суду заінтересованою особою, яка звернулася з заявою в порядку, передбаченому ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтями 118 та 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок такої передачі.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що спірні земельні ділянки, щодо яких позивач просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області були передані із державної власності до земель комунальної власності.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач не дочекався набрання рішення у справі законної сили, передав спірні земельні ділянки у комунальну власність, суд відмічає, що чинним законодавством України не визначено обов`язку для Головного управління Держгеокадастру утриматись від вчинення певних дій, щодо земельних ділянок, спір про які вирішується у судовому порядку.

Разом з тим, лише судове рішення, що набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи (ст. 370 КАС України)

Суд відмічає, що заявником не надано належних доказів того, що Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області передавалися Мартинівській сільській раді будь-які повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, оскільки повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування вже визначені Земельним кодексом України.

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", яке було підставною для винесення відповідачем наказу від 27.09.2018 №6-3845/14-18/СГ про передачу земельних ділянок у комунальну власність Мартинівської сільської ради, не містить будь-яких правових приписів, які б зобов`язували територіальні громади враховувати попередні розпорядчі акти щодо переданих земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд відмічає, що Мартинівська сільська рада у спірних правовідносинах не є правонаступником Головного управління Держгеокадасту в Житомирській області, а ОСОБА_1 помилково ототожнює зміну форми власності вказаної земельної ділянки із правонаступництвом щодо неї у публічних правовідносинах, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження .

Щодо зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Статтею 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по цьому питанню, не змінюючи при цьому його змісту. Тобто, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, суд не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні земельні ділянки щодо яких позивач звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-3845/14-18-СГ від 27.09.2018 передані Мартинівській сільській раді, отже змінилася форма власності земельної ділянки з державної на комунальну.

Приписами ч.1 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. До повноважень сільських, селищних, міських рад відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності-це повноваження Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, порядок надання земельної ділянки комунальної форми власності відрізняється від порядку надання земельної ділянки державної форми власності, тобто фактично виникають нові правовідносини, порядок врегулювання яких відрізняється від того, обставини щодо якого, встановлені рішенням суду від 06.06.2018 у справі №806/1943/18.

Суд відмічає, що у справі №806/1943/18 суд надавав оцінку діям Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка на дату звернення позивача із заявою про надання такого дозволу та вирішення спору перебувала у державній власності. Отже, змінилися обставини, які були предметом розгляду у справі №806/1943/18, а це в свою чергу, не може бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі та зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №806/1943/18.

Керуючись статтями 2, 6, 241-243, 248, 256, 378,379 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.05.2019 (вх.№12159/19 від 06.05.2019) про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі та про зміну боржника у виконавчому листі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук

інше Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.05.2019 про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі та про зміну боржника у виконавчому провадженні