Справа № 240/6077/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/6077/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Внутрішніх справ України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Внутрішніх справ України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у затвердженні висновку про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- забовязати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позову зазначає, що ним були вжиті заходи та подані документи щодо виплати одноразової грошової допомоги, однак останній отримав відмову, що і стало підставою для звернення до суду для захисту свої прав та інтересів.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали відповідач отримав 03.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відділом документального забезпечення суду 16.05.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому для інвалідів 2 групи, з урахуванням раніше виплачених сум та надав копії документів. На виконання п. 8 Порядку 31.10.2018 УМВС України в Житомирській області направило відповідний пакет документів для затвердження до МВС України. Зазначає, що рішення про призначення такої грошової допомоги приймається виключено МВС України, а на УМВС України в Житомирській області, а на останнього покладено обов`язок лише щодо формування відповідного пакету документів та направлення його до МВС для прийняття відповідного рішення. Зазначає, що відповідності до п. 9 Порядку, МВС України розглянуло та повернуло матеріали без прийняття рішення до УМВС України в Житомирській області у зв`язку з невідповідністю чинному законодавству, а саме пункту 4 Порядку № 850, зважаючи на той факт, що з моменту первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, а 10.12.2018 Управлінням МВС України в Житомирській області про вказаний факт було поінформовано позивача листом №1694/29/105/05-2018.

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви та її копії із дотриманням вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відділом документального забезпечення суду 12.06.2019 надійшла заява на усунення недоліків до якої додано позовну заяву із зазначенням у прохальній частині позову вимог до відповідача, а не до Міністерства внутрішніх справ України.

Ухвалою від 13 червня 2019 року продовжено розгляд справи.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом УМВС України у Житомирській області (по особовому складу) майора міліції ОСОБА_1 із 31.12.2010 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку відповідно до пункту 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно матеріалів справи, із 08.11.2011 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, захворювання так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією Довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №732842 (а.с. 4).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 101283, ОСОБА_1 із 22 травня 2018 року встановлено другу групу інвалідності, захворювання так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 4)

Згідно інформації, що міститься у Довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА НОМЕР_1, ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить п`ятдесят п`ять відсотків. Дата встановлення страхового випадку 12.04.2011. (а.с. 10)

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності. (а.с. 12).

Управлінням МВС України у Житомирській області було складено та направлено до ДФОП МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та пункту 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (а.с. 35).

Листом №1694/29/105/05.2018 від 10.12.2018 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що матеріали щодо призначення одноразової допомоги Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуто та повернуто без прийняття рішення з огляду на те, що згідно надісланих матеріалів при первинному огляді МСЕК заявнику було встановлено третю групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності (виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 19136,25 грн). Під час повторного огляду МВЕК із 22.05.2018 заявнику встановлено другу групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. З дати первинного огляду МСЕК - 08.11.2011 до повторного огляду - 22.05.2018 пройшло більше двох років, що перевищує передбачений Порядком №850 дворічний термін.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Згідно із п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.

Відповідно до п. 7-8 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Матеріалами справи підтверджується, що Управлінням МВС України у Житомирській області було складено та направлено до ДФОП МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та пункту 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (а.с. 35).

Вказаний висновок було направлено до ДФОП МВС України, що підтверджується супровідним листом №1479/29/105/05-2018 від 31.10.2018 (а.с. 36)

За приписами пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Наведені норми Порядку №850 свідчать, що саме Міністерство внутрішніх справ України вирішує питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.

Однак, позивачем заявлено позовні вимоги до Управління Внутрішніх справ України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем виконано всі встановлені чинним законодавством України дії, визначені Порядком №850, а Міністерство внутрішніх справ України не є відповідачем у справі.

Суд відмічає, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №803/1252/17 (адміністративне провадження №К/9901/50685/18)

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Внутрішніх справ України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук