Справа № 240/8689/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

18 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/8689/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Маген - Україна" до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Скружинської Г.В. від 25.10.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн. у виконавчому провадженні №53197766 та постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Скружинської Г.В. від 14.11.2017 про відкриття виконавчого провадження №55146904.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" подано заяву про забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55146904.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що під час виконавчого провадження №55146904 для реального забезпечення виконання рішення може бути застосовано арешт на майно і кошти боржника, що може завдати значних матеріальних збитків позивачу.

У відповідності до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55146904 призведе до зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та вжиття судом таких заходів може мати наслідком зупинення або унеможливлення здійснення відповідного стягнення у межах виконавчого провадження.

Суд наголошує, що зупинення стягнення за своєю суттю є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідних органів державної виконавчої служби, уповноважених на здійснення примусового стягнення на підставі відповідних виконавчих документів.

Подальше ж фактичне зупинення стягнення на підставі спірної постанови, яка є предметом оскарження у даній адміністративній справі, за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Правову оцінку діям контролюючого органу в частині винесення спірного рішення буде надано судом під час вирішення спору по суті, а оскільки на момент подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову неправомірність постанови від 14.11.2017 про відкриття виконавчого провадження №55146904 не встановлена у судовому порядку, вказана постанова не скасована, є чинною та підлягає виконанню у встановленому законом порядку. Правові підстави для невиконання законної постанови відсутні.

Судом також враховується, що оскаржувана постанова прийнята ще у 2017 році, а тому взагалі є незрозумілою термінова необхідність зупинення її виконання у 2019 році. Протягом майже двох років вона не спричиняла негативних майнових наслідків для позивача, а відтак останнім не доведено, якими обставинами викликане його звернення із заявою про забезпечення позову.

Слід також зазначити, що позивачем до заяви про забезпечення позову не надано матеріалів виконавчого провадження №55146904, а також не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Виходячи з викладених позивачем обставин та наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Таким чином, із змісту заяви суд не вбачає належним чином обґрунтованих і підтверджених доказами обставин істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови відповідача та порушення нею прав, свобод або інтересів заявника.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки заявником не доведено дійсну наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 156, 204, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю " Маген - Україна" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 18.06.2019.

Суддя Н.М. Майстренко