Справа № 303/1034/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5419/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року у справі № 303/1034/19 (рішення ухвалено судом у складі головуючого судді Куцкір Ю. Ю. о 15:30 год у м. Мукачево) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В`ячеслава Антоновича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В. А., в якому просила поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову від 26 вересня 2018 року у справі про порушення митних правил № 3616/30500/18.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року позовну заяву задоволено, скасовано постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В. А. від 26 вересня 2018 року у справі про порушення митних правил № 3616/30500/18 та закрито провадження у справі про порушення митних правил.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Закарпатська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при вирішенні справи не надав належної правової оцінки доказам, які були додані до відзиву на позовну заяву, та неповно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а саме те, що митним органом належним чином встановлено обставини порушення позивачем митних правил. Зазначає також, що амбулаторне лікування позивача з 01 липня 2017 року по 15 липня 2017 року не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки не належить до обставин непереборної сили та продовжувалось незначний проміжок часу, тоді як вчинене позивачем правопорушення, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, на момент розгляду справи про порушення митних правил закінчене не було, оскільки автомобіль так і не вивезений за межі України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 серпня 2018 року головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Мінчею О. М. складено стосовно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 3616/30500/18 за ознаками порушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.

26 вересня 2018 року постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Живицьким В. А. у справі про порушення митних правил № 3616/30500/18 позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 30 червня 2017 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «Land Rover», модель «Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 в режимі транзиту без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, на строк, передбачений статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту, а станом на 06 серпня 2018 року у базах даних відсутня інформація про вивезення з митної території України цього автомобіля. Отже, ОСОБА_1 перевищила встановлений частиною першою статті 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення вказаного автомобіля більше ніж на 10 діб.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, оскільки існували обставини непереборної сили, що унеможливили вивезення ОСОБА_1 автомобіля, а саме хвороба позивача з 01 липня 2017 року по 15 липня 2017 року. Хвороба позивача виникла незалежно від її волі, потребувала часу для лікування, а тим самим була достатньою підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності відповідно до вимог частини першої статті 460 Митного кодексу України.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції таким, що зроблений без належного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права.

Частиною першою статті 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно з частиною третьою статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кодон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з пунктом 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до пункту 9 цих Правил не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Також зазначеними правилами передбачено, що у разі виявлення ознак порушень митних правил посадова особа митного органу, яка здійснює митний контроль та митне оформлення ТЗ, уживає заходів відповідно до законодавства України з питань митної справи.

Крім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451, передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю, зокрема, шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України.

Як видно з наявних в матеріалах справи даних системи «Аркан» та єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України, 30 червня 2017 року було ввезено на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки «Land Rover», модель «Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що оскільки посадовою особою митного контролю не виявлено ознак порушення митних правил 30 червня 2017 року під час ввезення автомобіля марки «Land Rover», модель «Freelander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , відтак відсутні підстави вважати, що зазначений транспортний засіб ввозився через митний кордон України не позивачем, а іншою особою.

Під час здійснення митних формальностей при проходженні митного контролю ОСОБА_1 06 серпня 2018 року у зоні митного контролю «в`їзд в України» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС посадовими особами митного органу проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, за результатами яких встановлено факт ввезення вказаного вище транспортного засобу позивачем та станом на 06 серпня 2018 року невивезення такого, у зв`язку з чим був складений протокол про порушення митних правил за даним фактом та повідомлено позивача про дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил.

26 вересня 2018 року відповідач розглянув справу про порушення митних правил за відсутності ОСОБА_1 , яка належним чином була повідомлена про розгляд такої.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідач з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, що адміністративне правопорушення було вчинене, його вчинила саме ОСОБА_1 , яка підлягає адміністративній відповідальності; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відсутні.

Покликання позивача на те, вона не ввозила автомобіль на митну територію України, а такі дії вчинено іншою особою, є безпідставними, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами.

Що стосується покликання позивача на тимчасову непрацездатність як підставу для звільнення від відповідальності за порушення митних правил, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, є підтверджені відповідними документами обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Апеляційним судом враховано, що відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медицини» від 04 лютого 2019 року № 70 позивач в період з 01 липня 2017 року по 15 липня 2017 року перебувала на амбулаторному лікуванні.

Разом з тим, інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення є триваючим правопорушенням, а отже з 16 липня 2017 року, після закінчення лікування, позивач мала реальну можливість доставити транспортний засіб до митного органу, однак таких дій не вчинила.

Крім того, про обставини своєї хвороби позивач не повідомила ні відповідний митний орган як про обставину непереборної сили, ні відповідача під час розгляду справи про порушення митних правил, а повідомила лише в суді.

За змістом статті 192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. У даному випадку матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачем органу доходів і зборів про наявність обставин, визначених статтею 192 Митного кодексу України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі статті 460 Митного кодексу України є помилковими.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_1 допущено перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, терміном більше ніж десять діб, а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови від 26 вересня 2018 року у справі про порушення митних правил № 3616/30500/18 та є підставою для відмови в задоволенні позову.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 286, 310, 315, 317 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року у справі № 303/1034/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В`ячеслава Антоновича про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич