Справа № 140/208/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4489/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року, ухвалене суддею Лозовським О.А., м. Луцьк, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову йому у призначенні одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю 2 групи з 19.04.2017 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №117 від 23.11.2018;

зобов`язати відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 19.04.2017, з врахуванням проведених виплат, та факту подання ним усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2 групи з 19.04.2017 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №117 від 23.11.2018. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 19.04.2017, з врахуванням проведених виплат, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги. Відтак, неправомірною є відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності з 19.04.2017 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Міністерство оборони України оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що у ОСОБА_1 II групу інвалідності призначено протягом більш як 2-ох років з моменту первинного призначення III групи інвалідності. На час встановлення II групи інвалідності відповідно до абзацу друзою пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №« 975 передбачено, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Таким чином, комісія Міністерства оборони України прийшла до вірного рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 22.08.2014 під час мінометного обстрілу, виконуючи бойовий наказ в районі населеного пункту Хрящувате, Луганської області ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, контузію та закриту черепно-мозкову травму у вигляді посттравматичного, кістозного, церебрального арахноїдиту, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 №02/772 від 17.12.2015 (а. с. 19).

На підставі протоколу військово-лікарської комісії №219 від 19.02.2015, виданого військовою частиною НОМЕР_2 , позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

12.06.2015 ОСОБА_1 звільнений з лав ЗСУ.

Згідно витягу із протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, каліцтв №339 від 13.07.2015 встановлено, що наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, контузії головного мозку у вигляді посттравматичного, кістозного, церебрального арахноїдиту зі стійкою цефалгією, післятравматичної, дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст. з вираженими статико-координаторними порушеннями та помірним порушенням функції центральної нервової системи; травма, контузія, так, ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 9).

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №137947 від 11.03.2015 позивачу встановлено 3 групу інвалідності.

ОСОБА_1 була виплачена компенсація у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, яка пов`язана із захистом Батьківщини в сумі 182 700,00 грн.

Через погіршення стану здоров`я, 19.04.2017 медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №745424 (а. с. 10).

У зв`язку із зміною групи інвалідності, позивач звернувся до Міністерства оборони через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та підтверджуючими документами про виплату компенсації відповідно до чинного законодавства по 2 групі інвалідності, з врахуванням виплаченої суми по 3 групі.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.12.2018 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у призначенні одноразової допомоги відповідно до витягу з Протоколу засідання комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 23.11.2018 №117 з посиланням на те, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється (а. с. 11-12).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2011- XII), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок №975).

Згідно ст. 41 Закон №2011- XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Згідно з ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, яка прийнята відповідно до п.2 ст.16-2, п.9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»," затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п.п. 1 п.6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обовязків військової служби або внаслідок захворювання, повязаного з виконанням ним обовязків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно ч.2, 4 ст.16-3 Закону № 2011-XII, у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Матеріалами справи підтверджено, що ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено з 11.03.2015 за наслідками первинного огляду, в той час, як ІІ групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено 19.04.2017 за наслідками повторного огляду (а.с. 10), тобто зі сплином передбаченого дворічного строку.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Слід зазначити, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було доповнено ч.4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» абзацом 2, відповідно до якого у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється.

Так, в силу ст. 58 Конституції України, норма Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності 01.01.2017 не може розповсюджуватись на спірні правовідносини, а саме зміни групи інвалідності за часовий проміжок з 2014 по 2017 рік, оскільки це фактично означатиме застосування зворотної дії закону в часі. Застосування даної норми можливе лише у разі повторного встановлення інвалідності для позивача починаючи з 19.04.2017 і саме з цього моменту слід відраховувати дворічний строк.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 у справа № 295/3091/17 (№ К/9901/5281/17).

Тому, право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності, оскільки першочергово є встановленим той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасувння рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю 2 групи з 19.04.2017 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №117 від 23.11.2018 та зобов`язання відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 19.04.2017, з врахуванням проведених виплат, та факту подання ним усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, підлягають задоволенню.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі №140/208/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді І. М. Обрізко
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 18.06.2019.