Справа № 520/3669/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р. № 520/3669/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Блудової А.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 .В.,

представника відповідача, Головного управління ДФС у Харківській області - Шевченко А.А,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/3669/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" до Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 100643,94 грн шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "ПроКредитБанк", МФО 320984).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 820/3537/17 визнано правомірним нарахування пені на невідшкодоване ПДВ за лютий 2014 року на суму бюджетної заборгованості в розмірі 554374,00 грн за період прострочення з 27.08.2014 по 10.07.2018. У зв`язку із невиконанням рішення суду, позивач вважає, що за відповідачем рахується пеня, нарахована на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 100643,94 грн за період з 11.07.2018 по 15.05.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача, Головного управління ДФС у Харківській області під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надавши відзив на адміністративний позов, та зазначив, що на час розгляду даної справи відсутні технічні можливості здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв, і їх реалізація можлива після запровадження механізму такого відшкодування. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Представник Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповдіача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка та складений акт від 19 травня 2014 року № 163/28-09-47 документальної позапланової виїзної перевірки декларування ТОВ "Слобожанський миловар" від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за лютий 2014 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року на рахунок платника у банку.

На підставі висновків акту перевірки, 30.05.2014 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Слобожанський миловар" зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 554374,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 277187,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем до Харківського окружного адміністративного суду, який постановою від 03 липня 2014 року по справі №820/10736/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року (справа №К/800/46231/14), скасував зазначене повідомлення-рішення та підтвердив право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 554374,00 грн, задекларованій за лютий 2014 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 820/3537/17 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" до Харківського управління офісу великих платників податків ДФС, Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення суми - задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 462151,32 грн шляхом перерахування вказаної суми на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Про КредитБанк", МФО 320984.

Суд зазначає, що предметом розгляду вказаної справи було нарахування до стягнення пені на невідшкодоване ПДВ за лютий 2014 року за період прострочення з 11.08.2014 по 10.07.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте, у зв`язку з тим, що пеня за період прострочення з 11.07.2018 по 15.05.2019 на суму бюджетної заборгованості за лютий 2014 року у розмірі 554374 грн складає 100643,94 грн та не виплачена підприємству, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктами 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Протягом п`яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку. На суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 Податкового кодексу України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Враховуючи те, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі № 820/10736/14 підтверджено право позивача на відшкодування ПДВ за лютий 2014 року на загальну суму 554 374,00 грн, та на момент розгляду даної справи ПДВ не відшкодовано податковим органом, суд вважає, що згідно припису п.200.23. ст. 200 Податкового кодексу України на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь ТОВ "Слобожанський миловар" пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 11.07.2018 по 15.05.2019 в загальному розмірі 100643,94 грн.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Також суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v Home Office, відповідно до якого принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (місцезнаходження: вул. Сумський шлях, буд. 53, с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ідентифікаційний код - 30357250) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198), Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області (місцезнаходження: вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61166, ідентифікаційний код - 37874947) про стягнення пені - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (ідентифікаційний код - 30357250) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 100643 (сто тисяч шістсот сорок три) грн 94 коп шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "ПроКредитБанк", МФО 320984).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (ідентифікаційний код - 30357250) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код - 39599198) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко