Справа № 804/6580/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2019 року

Київ

справа №804/6580/15

адміністративне провадження №К/9901/13812/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 у складі судді Борисенка П.О. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016 у складі колегії суддів: Юхименка О.В., Круглового О.О., Нагорної Л.М. у справі №804/6580/15 за позовом ОСОБА_1 до Томаківської селещної ради, Відділу Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Томаківської селищної ради та Відділу Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області (далі - Відділ Держгеокадастру), треті особи - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції, Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Перше травня», ОСОБА_2 , в якому, просив визнати протиправними дії щодо реєстрації земельної ділянки та скасувати державну реєстрацію, а також закрити поземельну книгу, на земельну ділянку площею 0,01 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , місце розташування: АДРЕСА_1, із цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при державній реєстрації вказаної ділянки державним реєстратором допущено порушення чинного законодавства, оскільки Томаківська селищна рада не приймала жодного рішення, яке б давало право Відділу Держгеокадастру внести відомості до Держземкадастру про межі спірної земельної ділянки, отже, такі відомості відповідачем внесені самовільно. Також позивач вважає, що у поданих ОСОБА_2 до Відділу Держгеокадастру матеріалах проекту землеустрою відсутні такі документи, як копія клопотання на розробку проекту, довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, а також цей проект не був погоджений з відділом Держземагенства та органом містобудування і архітектури, що протирічить приписам статті 186-1 ЗК України. Отже, це не давало права даному Відділу Держгеокадастру проводити державну реєстрацію спірної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" зі змінами від 29.06.2010, прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку. А тому ОСОБА_2 втратила змогу звернутись з заявою про виготовлення проекту землеустрою за рішенням Томаківської селищної ради № 20/V від 20.11.2008, та не мала права в заяві від 07.05.2015 до ПП "Томаківка" посилатись на нього, у зв`язку з тим, що воно втратило свою чинність 29.06.2012.

Також вказує, що суди не врахували, що державний реєстратор на момент здійснення державної реєстрації (29.04.2014) не мав усіх оригіналів погодженої документації, оскільки відповідно до матеріалів землеустрою кадастровий план зовнішніх меж земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, а також уся кадастрова справа виготовлена лише після 07.05.2014.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити скаргу без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та заперечень на неї, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з Державним актом на право постійного користування № 000163 від 27.05.1996 Томаківській райспоживспілці рішенням Томаківської селищної ради № 25 від 08.02.1995 надано у постійне користування 2.92 га землі для обслуговування приміщень магазинів і бази.

Згідно з пояснювальною запискою до проекту встановлення меж землекористування Томаківської райспоживспілки загальна площа землекористування складає 3.93 га, в тому числі адмінбудинок, гаражі - 2140 м. кв.

Томаківська райспоживспілка припинила своє існування, а її майно було розпродано фізичним та юридичним особам, у тому числі - і сторонам по справі. Зокрема, 28.12.2007 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Перше травня» укладено договір про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності на нежитлову будівлю контори РСС, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка становить загальну площу 633.9 м2. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 набула право власності на 9/13 частин цієї будівлі загальною площею 451.3 м. кв., ОСОБА_1 (позивач у справі) - 3/13 частин будівлі контори РСС загальною площею 135.0 м. кв., ПСП «Агрофірма «Перше травня» - 1/3 частина будівлі загальною площею 47.4 м. кв.

На час виникнення спірних правовідносин, Томаківська селищна рада повернула у комунальну власність загальну земельну ділянку, яка знаходилась у користуванні Томаківської райспоживспілки до її ліквідації та радою було вирішено і питання щодо розпорядження цією ділянкою. Вказане підтверджується довідкою відділу Держземагенства про те, що земельну ділянку площею 0,2140 га сформовано у 1992 році під будівлі Томаківської райспоживспілки для обслуговування адмінбудівлі та гаражів за адресою АДРЕСА_1 , яка вже відчужила усе своє майно. Відповідно до прийнятих Томаківською селищною радою рішень та проведених нотаріальних дій на даний час на території цієї ділянки сформовано шість окремих земельних ділянок, зокрема:

частина ділянки продана ПСП «Агрофірма «Перше травня» згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2011, згідно з яким Продавець - (Томаківська селищна рада) продав, а Покупець (ПСП «Агрофірма «Перше травня» ) - купив земельну ділянку загальним розміром 0.0086 га, на якій розташоване належне Покупцю (ПСП «Агрофірма «Перше травня») нежитлове приміщення контори РСТ;

частина ділянки виділена в оренду або передана для будівництва індивідуальних гаражів іншим особам:

- по вул. Леніна, 19А В02.05 - для будівництва індивідуальних гаражів;

- по вул. Леніна, 19Б В02.05 - для будівництва індивідуальних гаражів кадастровий номер НОМЕР_1 (виділено рішенням ради ОСОБА_2 );

- по АДРЕСА_1 - надано в оренду банку «Аваль» ( В03 .09 для будівництва та обслуговування кредитно-фінансових установ).

Доказів скасування рішень Томаківської селищної ради, прийнятих щодо розпорядження вищевказаною земельною ділянкою, на підставі яких на території цієї ділянки сформовано шість окремих земельних ділянок, до суду не надано та сторонами цей факт не спростовується.

Згідно з рішенням Томаківської селищної ради від 20.11.2008 № 20/У ОСОБА_2 попередньо погодили розробку проекту відведення земельної ділянки розміром 0.01 га у приватну власність для будівництва гаражу по АДРЕСА_3 .

Рішенням Томаківської селищної ради № 25/УІ від 07.05.2014 попередньо погоджено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком Томаківської селищної ради права третіх осіб на використання вказаної земельної ділянки відсутні.

Рішенням Томаківської селищної ради № 50 від 16.04.2014 вказаній земельній ділянці (для будівництва гаражу) присвоєно юридичну адресу - АДРЕСА_1 .

25 квітня 2014 року до відділу Держземагентсгва у Томаківському районі надійшла заява громадянки ОСОБА_2 , в якій вона просила здійснити державну реєстрацію земельної ділянки попередньою площею 0,01 га, розташованої на території Томаківської селищної ради Томаківського району, за адресою: АДРЕСА_1. До заяви був доданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виготовлений на підставі вищевказаних рішень Томаківської селищної ради з усіма необхідними погодженнями, у тому числі, проект був погоджений Сектором містобудування та архітектури Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та відділом Держземагентства у Дніпропетровській області та додані матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, на підставі чого Держземагенством вчинено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.

Згідно з рішенням Томаківської селищної ради № 776-25/VI від 07.05.2014 надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що необхідна для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 для передачі земельної ділянки в спільну оренду.

26 травня 2014 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Експерт-Груп» із заявою про виготовлення технічної документації на виконання рішення ради.

Згідно з пояснювальною запискою до технічної документації, загальна площа земельної ділянки по вул. Леніна, 19, що передбачається для передачі у спільну часткову оренду ОСОБА_1 (17.57%), ОСОБА_2 (58.73%) та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» становить 0,1377 га та має складну конфігурацію, на ній знаходиться нежитлова будівля, яка перебуває у власності вищевказаних фізичних осіб та банку. Також у пояснювальній записці зазначено, що земельні частки кожного із співвласників не підлягають окремому виділенню в натурі, на вказаній земельній ділянці обмеження користування нею відсутні та згідно Українського класифікатора цільового призначення землі вказана земельна ділянка віднесена до земель громадського призначення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відділом Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області у межах своїх повноважень та на підставі поданих документів, у термін, визначений законодавством, правомірно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки та видано витяг з Державного земельного кадастру для подальшого отримання рішення про затвердження проекту землеустрою та оформлення правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку.

Також суди зазначили, що посилання позивача на те, що ОСОБА_2 не було виконано вимог законодавства щодо подання необхідних для реєстрації документів спростовуються висновками, викладеними у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/6161/15, яка набрала законної сили, та додаткового доказування не потребують.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Кодексом адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки особи у сфері публічно-правових відносин, створюючи певні негативні праві (юридичні) наслідки для такої особи.

Таким чином, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, для того, щоб позивачу було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно має місце порушення його прав, свободи чи інтересу, і має встановити, що це право, свобода чи інтерес порушені саме відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені саме вказаним відповідачем права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, позивач не зазначав та не довів, яким чином саме державна реєстрація земельної ділянки площею 0,01 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 з місцем розташування: АДРЕСА_1, із цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», вчинена державним реєстратором у квітні 2014 року порушила його права, та у чому полягало таке порушення, адже із заявою про надання дозволу на оформлення права користування земельною ділянкою, необхідної для обслуговування частини нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 звернувся до Томаківської селищної ради уже після того, як державна реєстрація земельної ділянки була проведена.

Наявність державної реєстрації земельної ділянки ніяким чином не перешкодила розгляду поданої позивачем у травні 2014 року заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що необхідна для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 для передачі земельної ділянки в спільну оренду та рішенням Томаківської селищної ради № 776-25/ VI від 07.05.2014 ОСОБА_1 було надано такий дозвіл.

На виконання цього рішення ОСОБА_1 замовив і технічне завдання на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для передачі у спільну часткову оренду йому разом з ОСОБА_2 та Дніпропетровською обласною дирекцією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" 07.07.2011від № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 15 Закону № 3613-VI визначено перелік відомостей про земельні ділянки, які включаються до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Частиною 9 вказаної статті передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Звертаючись до суду з позовом позивач вважав, що реєстрація земельної ділянки ОСОБА_2 проведена з порушенням ч. 6 ст. 24 Закону № 3613, а саме - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Проте, як встановлено судами державний кадастровий реєстратор провів реєстрацію вказаної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру на підставі розробленої ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою з відповідними погодженнями та рішеннями Томаківської селищної ради від 20.11.2008 № 20 та №25/УІ від 07.05.2014, якими останній попередньо погоджено як розробку проекту відведення, так і виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.01 га у власність для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 .

Рішення Томаківської селищної ради від 20.11.2008 № 20/У, яким ОСОБА_2 попередньо погодили розробку проекту відведення земельної ділянки розміром 0.01 га у приватну власність для будівництва гаражу по АДРЕСА_1 , та рішення цієї ради № 25/УІ від 07.05.2014, яким попередньо погоджено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 не визнавались нечинними, не скасовувались, та не оскаржувались.

Згідно з висновком Томаківської селищної ради права третіх осіб на використання вказаної земельної ділянки відсутні.

Питання щодо відповідності поданих ОСОБА_2 до держреєстратора документів вимогам законодавства уже вирішувалось в справі № 804/6161/15 за позовом ОСОБА_2 до Томаківської селищної ради, третя особа ОСОБА_1

За таких обставин, підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,01 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , з місцем розташування АДРЕСА_1 із цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів», відсутні.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача, наведені в касаційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм надана належна правова оцінка. Нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду