Справа № 715/1065/19
Суддя: Маковійчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/1065/19
Провадження № 2-а/715/15/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складi: головуючого Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Біляра Миколи Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Біляра М.Д. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що 08 травня 2019 року відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1134967, згідно якої, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, що 08 травня 2019 року о 23 год. 01 хв. в м. Чернівці по вул. Головній, порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки.

Вважає, що дана постанова відповідача є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, обставини вказані в ній не відповідають дійсності, є надуманими та неправдивими, а також під час її винесення були допущенні грубі порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить суд, визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Біляра Миколи Дмитровича та скасувати постанову серії ЕАВ №1134967 від 08.05.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені в позовній заяві, зазначив, що він не порушував правила горизонтальної розмітки, а саме двійну суцільну лінію, а рухався з Чернівців, по своїй смузі руху здійснив поворот на право, зупинився, так як очікував на пасажира, після чого до нього підійшли працівники поліції та стверджували, що він перетнув подвійну суцільну лінію, для здійснення повороту праворуч.

Відповідач Біляр М.Д. в судове засідання не з`явився, проте від його представника Цвігун А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони спростовували обставини викладені в позовній заяві, вказували, що дії працівників поліції були законним, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ№1134967 від 08 травня 2019 року інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Біляром М.Д. відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень 00 копійок, зокрема, в постанові вказано, що 08 травня 2019 року о 23 год. 01 хв. в м. Чернівці по вул. Головній, порушив вимоги горизонтальної дорожньої розмітки.

Відповідачем було направлено до суду відео доказ, ніби то вчиненого позивачем порушення правил дорожнього руху, проте на відео відсутній факт порушення ПДР, на ньому лише зафіксована розмова позивача з відповідачем, після зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України №1306 від 10.10.2001 визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з абз.82 п.1.10 Правил дорожнього руху України, трамвайна колія - елемент дороги, призначений для руху рейкових транспортних засобів, який обмежується по ширині спеціально виділеним вимощенням трамвайної лінії або дорожньою розміткою. По трамвайній колії допускається рух нерейкових транспортних засобів відповідно до розділу 11 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з п.8.5.1. Правил дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожнього руху України дорожня розмітка є найпростішим та ефективним засобом організації дорожнього руху. Розмітка являє собою лінії, написи та інші позначення, що наносяться на проїзну частину, бордюри та елементи дорожніх споруд.

Відповідно до Розділу 34 Правил від 10.10.2001 №1306 лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, стало встановлення факту перетину суцільної дорожньої горизонтальної лінії розмітки 1.1.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, зі змісту наведених правових норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В даному випадку, суд зауважує, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

До того ж, слід врахувати положення ч. 2 ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких, зокрема, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та відповідно не було доведено правомірності своїх дій.

На переконання суду, сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є безперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому повинно передувати фіксування цього правопорушення, що в даному випадку працівником патрульної поліції здійснено не було, оскільки в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення жодні посилання на відповідні докази відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що в свою чергу виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, фото- чи відео матеріалів тощо.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку відповідачем не доведено під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова, винесена відповідачем, підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дії відповідача, що оскаржуються позивачем, виражені в оскаржуваній постанові, тобто це є конкретне рішення і не може розцінюватися як певна дія.

За вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню лише в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 6-10, 19, 20, 70, 90, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08 травня 2019 року серії ЕАБ № 1134967 винесену поліцейським інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Білярем Миколою Дмитровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням закрити.

В частині позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: