Справа № 810/4980/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Київ № 810/4980/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Васильківської районної

державної адміністрації Київської області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації (далі - відповідач, УСЗН Васильківської РДА),в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих четвертої категорії;

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області, оформлену листом від 31.07.2018 № 1528/01-42;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області оформити та направити відповідне подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих четвертої категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має відповідне посвідчення категорії 4, у 2018 році їй встановлено першу групу інвалідності та встановлено причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності з впливом аварії на ЧАЕС.

З урахуванням викладеного, позивач у липні 2018 звернулася до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації з заявою про оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення та видачі їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Проте, листом № 1528/01-42 від 31.07.2018 Управління соціального захисту населення Васильківської РДА відмовило їй в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки відсутні правові підстави для оформлення вказаного подання для видачі посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Зазначене рішення позивач вважає протиправним та необґрунтованим, оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, присвоюється статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1.

За наведених обставин, позивач стверджує, що відмова Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області є незаконною та порушує право позивача на отримання статусу особи потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 було відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Беручи до уваги, що предмет спору стосується оскарження фізичною особою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо отримання пільг, суд, керуючись положеннями статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу подати відзив на позовну заяву та роз`яснив, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявним матеріалами.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

01.11.1993 Київською обласною державною адміністрацією було видано ОСОБА_1 посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_1 - НОМЕР_2 210712 (категорія 4), що підтверджується копією відповідного посвідчення(а.с. 8).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 16.07.2018 № 10152 на засіданні № 58 від 12.07.2018 за результатами розгляду звернення позивача та наданої згідно Переліку та зареєстрованої в ЦМЕК 04.07.2018 документації Калініченко К.І., захворювання ОСОБА_1 пов`язане з впливом аварії на ЧАЕ ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії обласної спеціалізованої МСЕК від 26.07.2018 серії АВ №0531292 позивачу з 25.07.2018 довічно встановлено першу групу (підгрупу «Б») інвалідності та зазначено причину інвалідності захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС(а.с.10).

Судом встановлено, що позивач звернулася до Управління соціального захисту Васильківської районної державної адміністрації з заявою щодо оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення та видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Проте, листом від 31.08.2018 № 1528/01-42 позивачу було відмовлено, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Тобто, з 01.01.2015 відсутній факт проживання будь-яких осіб на території посиленого радіоекологічного контролю та відповідно, потерпілі від Чорнобильської катастрофи категорії 4 в розумінні вказаного законодавства не мають законодавчо обґрунтованого права на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Таким чином, вказав відповідач, відсутні правові підстави для оформлення подання до Київської державної адміністрації документів щодо видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Вважаючи, протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації щодо оформлення подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, позивач звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає про таке.

Основні засади щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; - громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

Так, за приписами пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 796-XII інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу,- встановлюється категорія1.

Відповідно до частин 1-3 статті 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих визначає Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 (далі Порядок №551), та який набрав чинності з 25.07.2018.

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №551, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Частиною третьою статті 15 Закону №796-XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551 Посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Відповідно до абз. 3 п.3 Порядку № 551 встановлено, що Особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 1) серії НОМЕР_3 синього кольору.

Статтею 15 Закону № 796-XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Отже, особи, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом № 796-XII.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII абзац п`ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключено.

Цим же Законом було виключено статтю 2 («Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій») та статтею 23 («Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4») Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказані зміни до Закону вступили в силу з 01.01.2015.

Як було встановлено судом раніше, Київською обласною державною адміністрацією 21.11.1993 було видано ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_4 , яке ніким не вилучалось та/або визнавалось недійсним.

У свою чергу, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Прикінцевими положеннями Закону № 76-VIII також не було передбачено, що раніше видані посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

При цьому суд зазначає, що отримане та наявне у позивача на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 серії НОМЕР_4 є чинним.

З 25.07.2018 ОСОБА_1 довічно було встановлено першу групу (підгрупа «Б») інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК АВ № 0531292 від 26.07.2018.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач станом на час встановлення медико-соціальною експертною комісією причинного зв`язку її інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС вже мала статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на отримання статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії - 1, пов`язане саме з фактом встановлення причинного зв`язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС.

Разом з цим, суд наголошує, що вказані зміни в законодавстві стосуються виключно питання правового режиму відповідної території, яка зазнала радіоактивного забруднення та не відносяться до інших питань, врегульованих законодавчими актами, зокрема, щодо визначення статусу та пільг осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, суд звертає увагу, що жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

Так, з аналізу приписів вказаних нормативно-правових актів вбачається, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов`язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

У свою чергу, зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) - наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Таким чином, посилання державних органів на те, що територія, на якій проживає позивач з 01.01.2015 не є зоною радіоактивного забруднення, взагалі не стосуються спірного права особи на отримання посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 25.05.2018 у справі № 802/1445/17-а (№к/9901/1750/17), яка відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відмовляючи у направленні документів до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилається на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ, яким виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, з приводу чого суд зазначає таке.

Як зазначалося вище, приписами пункту 11 Порядку № 551 визначено, що Посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

У свою чергу, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 65 Закону № 796- XII видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Суд звертає увагу на те, що в силу вимогу ч.4 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій, а відповідно до п.11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Отже, відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача посвідчень здійснюється обласними державними адміністраціями, а відповідно до Порядку №511 уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи, що свідчить про наявність колізії між нормами Закону та Порядку №511.

Враховуючи пріоритетність норм Закону, суд дійшов висновку про те, що видача посвідчень здійснюється Київською обласною державною адміністрацією за поданням районної державної адміністрації.

Отже, до функцій відповідача входить складання та направлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на підставі отриманих документів.

Відмовляючи позивачу в оформленні подання для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач діяв з перевищенням своїх повноважень, оскільки в його компетенцію відповідно до чинного законодавства входить лише функція прийняття необхідного пакету документів та підготовка подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, яка у свою чергу, має повноваження приймати рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому статусі.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих 4 категорії.

Згідно з вимогами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, приписами вказаної норми передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд зазначає, що відмова Управління соціального захисту населення Васильківської РДА щодо направлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих 4 категорії, оформлена листом від 31.07.2018 № 1528/01-42 є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому, у свою чергу підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимог ОСОБА_1 - зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа постраждалих 4 категорії.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувана відмова відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях та враховуючи пріоритетність норм Закону, суд дійшов висновку про те, що видача посвідчень здійснюється Київською обласною державною адміністрацією за поданням районної державної адміністрації, тому суд вважає за необхідне зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача були наявні законні підстави для оформлення та направлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для оформлення ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про правомірність відмови в оформленні та направленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про встановлення позивачу статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, не надав.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач є інвалідом І групи та відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI відноситься до категорії осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області (; місцезнаходження: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 99) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа постраждалих четвертої категорії.

3. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області, оформлену листом від 31.07.2018 № 1528/01-42 щодо направлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

4. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області (; місцезнаходження: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 99) оформити та направити відповідне подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної Державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа постраждалих четвертої категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.