Справа № 826/6687/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6687/18
У Х В А Л А

13 червня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., Земляної Г.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 28.02.2018 № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції згідно з п. 6 ч.1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади начальника оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві;

- поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді начальника оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві;

- стягнення на користь позивача суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 28.02.2018 без врахування податків та обов`язкових платежів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2018 позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, провадження за якою було відкрито ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018.

У зв`язку із припиненням здійснення правосуддя Київським апеляційним адміністративним судом, справу було передано та прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду про що останнім 19.10.2018 постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 задоволено клопотання Головного управління Національної поліції у місті Києві про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, по якій 22.06.2017 слідчим відділом прокуратури міста Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 внесено відомості щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_1 .

Представником позивача 21.12.2018 подано клопотання про поновлення провадження у справі, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, оскільки причини зупинення провадження у справі не відпали.

Постановою Верховного Суду від 29.03.2019 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Представником позивача також було заявлено відвід суддям Ісаєнко Ю.А., Мельничуку В.П., Земляній Г.В. про що подано відповідну заяву.

Підставою для заявленого відводу є незгода представника із процесуальним рішеннями суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.

За змістом частини першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийнятими суддями рішень.

Частиною четвертою статті 36 КАС прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначені представником позивача підстави відводу не є такими, що свідчать про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду справи, чи про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Доводи щодо позапроцесуального впливу керівників прокуратури та Національної поліції України на суддів також не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки будь-яких доказів цим обставинам позивач не надав.

Окрім того, зазначені заявником обставини, що стосуються його незгоди із зупиненням провадження судом апеляційної інстанції, підпадають під прямі вимоги частини четвертої статті 36 КАС, а тому не можуть бути підставою для відводу. При цьому, скасування судом касаційної інстанції ухвали про зупинення провадження не може бути обставиною, що відміняє дію згаданої частини четвертої статті 36 КАС при вирішенні питання відводу.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як зазначалося, підставою для відводу зазначено незгоду позивача із зупиненням апеляційного провадження у справі про що судом 11.12.2018 було постановлено відповідну ухвалу, про яку позивач був обізнаний ще 21.12.2018, що вбачається із поданого ним клопотання про поновлення провадження (а.с. 141-151). Не зважаючи на це, заяву про відвід скаржником подано лише 08.01.2019, тобто значно пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З огляду на викладене, заявлений відвід є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 34, 35, 36, 39, 40 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., Земляної Г.В. у справі №826/6687/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко