Справа № 640/1075/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1075/19 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Євроформат» до Київської міської митниці ДФС про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив та скасувати рішення про коригування митної вартості від 16 серпня 2018 року №UA100000/2018/000040/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 серпня 2018 року №UA100030/2018/00037.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 березня 2019 року, з урахуванням ухвали від 20 березня 2019 року про виправлення описки, адміністративний позов задоволено, скасовано рішення Київської міської митниці ДФС від 16 серпня 2018 року № UA100000/2018/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 серпня 2018 року №UA100030/2018/00037.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що підставою для коригування митної вартості є неподання декларантом всіх запропонованих документів, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що здійснення передплати до видачі інвойсу, який є товаросупровідним документом, відповідає умовам зовнішньоекономічного договору №777 від 01 жовтня 2017 року, в платіжних дорученнях №48 від 31 травня 2018 року та №67 від 22 червня 2018 року наявне посилання на номер і дату контракту, а зазначений у експортних документах №SSE-EU-180628 стосується саме номеру інвойсу, а не контракту, як помилково вважає відповідач.

Відповідно до ст.311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Завод Євроформат» (покупець) та Suzhou Sunec Elevator Components & COMPLETE SYSTEM CO., LTD (продавець) 01 жовтня 2017 року укладено контракт №777 купівлі-продажу (а.с.32), предметом якого є продаж продукції згідно зі специфікаціями, які є невід`ємними частинами цього контракту. Найменування товару, кількість та його ціна надаються в специфікаціях. Поставка товару здійснюється згідно з правилами Інкотермс, 2010, на умовах FCA, якщо інше не зазначено у відповідній специфікації. Платежі за цим контрактом здійснюються покупцем шляхом банківського переводу коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у цьому контракті на умовах 30% після підписання специфікації, 70% перед відвантаженням, якщо інше не вказано у відповідній специфікації.

Для митного оформлення товару декларантом подано до оформлення митну декларацію від 14 серпня 2018 року №UA100030/2018/204714 (а.с.22) з визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною контракту, до якої додано: зовнішньоекономічний договір від 01 жовтня 2017 року №777; специфікацію від 23 травня 2018 року №2; інвойс від 28 червня 2018 року № SSE-EU-180626; договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 11 січня 2018 року № 110118/01; довідку про транспортно-експедиційні витрати від 10 серпня 2018 року № 10082018/01; рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 10 серпня 2018 року № 648; цінову довідку Київської торгово-промислової палати від 10 серпня 2018 року № Ц-480; прайс-лист від 19 червня 2018 року б/н; копію митної декларації країни відправлення від 29 червня 2018 року № 02067333; платіжні доручення в іноземній валюті від 31 травня 2018 року №48 та від 22 червня 2018 року №67; коносамент від 04 липня 2018 року №SZOW18060292; автотранспортні накладні від 13 серпня 2018 року №338/2 та №3384/1; сертифікат про походження товару від 03 липня 2018 року №С60015; інформацію про позитивні результати державних видів контролю б/д №2995049.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16 серпня 2018 року № UA100000/2018/000040/2 (а.с.18), в графі 33 якого зазначено обставини прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, зокрема, митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: дата інвойсу 28 червня 2018 року, однак дата передплати, відповідно до платіжного доручення №48 - 31 травня 2018 року, тобто оплата товару здійснена до виставлення інвойсу; в платіжному дорученні №48 відсутні посилання щодо оплати саме оцінюваного товару (інвойс, прайс-лист чи специфікацію); в експортній митній декларації в графі номер контракту зазначено № SSE-EU-180626, однак оцінюваний товар ввезено на митну територію України відповідно до контракту №777 від 01 жовтня 2017 року. На підставі наведеного позивачу запропоновано подати додаткові документи: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умови, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи виробника товарів); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. За результатом опрацювання додатково поданих позивачем документів митним органом встановлено, що прайс-лист видано не виробником а фірмою-експортером, інформація наведена у прайс-листі не є актуальною, оскільки він виданий після оформлення специфікації та інвойсу, в ньому відсутня інформація щодо всіх найменувань імпортованої продукції, банківські реквізити експедитора не співпадають із реквізитами, наведеними у контракті, до митного оформлення не подавалось замовлення, передбачене п.3.1 контракту, всупереч п.1.3 контракту у специфікації відсутній підпис продавця. Митна вартість товару визначена за резервним методом з урахуванням вимог ст.64 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (митна декларація від 04 червня 2018 року №UA100070/2018/229286), на рівні 1,2700 USD за одиницю.

За результатами перевірки митної декларації, на підставі рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100030/2018/00037 (а.с.20).

Вважаючи зазначені рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до ст.64 МК України.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов`язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

В силу ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно з ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, лише у випадку, якщо документи, що надані при митному оформленні товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні підстави для надання додаткових документів на вимогу митного органу.

Митний орган має право відійти від визначених законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі недоліки не дозволяють митному органу повноцінно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. При цьому, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання митної декларації від 14 серпня 2018 року №UA100030/2018/204714 позивачем до митного органу було подано відповідні документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, однак митний орган дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55 МК України).

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. Однак дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З рішення про коригування митної вартості від 16 серпня 2018 року №UA100000/2018/000040/2 вбачається, що відповідач не погодився з застосуванням позивачем методу визначення митної вартості за ціною договору у зв`язку з тим, що дата інвойсу 28 червня 2018 року, однак дата передплати, відповідно до платіжного доручення №48 - 31 травня 2018 року, тобто оплата товару здійснена до виставлення інвойсу; в платіжному дорученні №48 відсутні посилання щодо оплати саме оцінюваного товару (інвойс, прайс-лист чи специфікацію); в експортній митній декларації в графі номер контракту зазначено № SSE-EU-180626, однак оцінюваний товар ввезено на митну територію України відповідно до контракту №777 від 01 жовтня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу, що умови контракту №777 від 01 жовтня 2017 року передбачають здійснення передплати у розмірі 30% після підписання специфікації та наведені умови жодним чином не пов`язують можливість проведення попередньої оплати із виставленням інвойсу. Натомість специфікація №2 (а.с.43) датована 23 травня 2018 року, що в повній мірі узгоджується із датою проведення попередньої оплати відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №48 від 31 травня 2018 року.

Крім того, у платіжному дорученні в іноземній валюті №48 від 31 травня 2018 року (а.с.52) чітко визначено призначення платежу - попередня оплата згідно контракту №777 від 01 жовтня 2017 року. Аналогічне призначення платежу міститься в платіжному дорученні в іноземній валюті №67 від 22 червня 2018 року, а тому твердження митного органу щодо неможливості пов`язати здійснені платежі із імпортованим товаром згідно контракту №777 від 01 жовтня 2017 року є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам.

Наявність у експортній декларації країни походження (а.с.47) посилання на № SSE-EU-180626 відповідає номеру інвойсу, за яким ввозиться імпортований позивачем товар (а.с.46), а твердження митного органу щодо невідповідності зазначеного номеру контракту №777 від 01 жовтня 2017 року є безпідставним.

Частиною 4 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч.10 цієї статті.

Частина 5 ст.58 МК України, встановлює, що ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Факт повної оплати товару, поставленого згідно інвойсу від 28 червня 2018 року № SSE-EU-180626 (а.с.46) підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень в іноземній валюті №48 від 31 травня 2018 року (а.с.52) на суму 11398,75 доларів США та №67 від 22 червня 2018 року (а.с.54) на суму 26597,08 доларів США.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені митним органом в графі 33 рішення про коригування митної вартості від 16 серпня 2018 року №UA100000/2018/000040/2 обставини жодним чином не вплинули на формування ціни товару та не змінило митну вартість товару, яка була в повному обсязі сплачена позивачем, що підтверджується матеріалами справи, зокрема зазначеними вище платіжними дорученнями.

Не подання позивачем до митного оформлення передбаченого п.1.3 контракту №777 від 01 жовтня 2017 року замовлення і відсутність у специфікації №2 від 23 травня 2018 року підпису продавця, а також різниця в банківських реквізитів експедитора жодним чином не впливають на ціну імпортованого товару та не свідчать про наявність розбіжностей в числових значеннях ціни товару.

Суд зазначає, що чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятної світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул та якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є документом, що підтверджує митну вартість товару, і за наявності його у декларанта може прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості, а тому посилання митного органу на неналежно оформлення поданого декларантом прайс-листа, як на підставу для неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), є безпідставним.

Поданими позивачем до митного оформлення документами в повному обсязі підтверджується заявлена митна вартість товару, а саме: специфікацією №2 від 23 травня 2018 року до контракту (а.с.43), інвойсом від 28 червня 2018 року № SSE-EU-180626 (а.с.46), експортною декларацією країни відправлення (а.с.47), прайс-листом від 01 травня 2018 року (а.с.49), відповідно до яких загальна митна вартість партії експортованого товару складає 37995,83 доларів США.

Доказів наявності у поданих декларантом до митного оформлення документах розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів матеріали справи не містять, а подані ним до відповідача документи в повній мірі підтверджують відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена на імпортований товар.

В той же час, до митного органу позивачем було подано експертний висновок Київської торгово-промислової палати від 10 серпня 2018 року №Ц-480 (а.с.50), відповідно до якого враховуючи ціноутворюючі фактори контракту (100% передоплати, значний обсяг поставки), контрактна (ринкова) вартість продукції, що одержується відповідно до контракту №777 від 01 жовтня 2017 року на умовах поставки FOB - Shanghai (Китай), знаходиться в діапазоні ринкових цін країни-товаровиробника (експортера).

Таким чином, у відповідності до ст.58 МК України позивач визначив митну вартість експортованого товару, виходячи з вартості ввезеного товару, яка фактично була сплачена постачальнику.

Разом з тим, наявність у митного органу інформації про те, що товар, подібний тому, який задекларований позивачем, раніше розмитнювався за іншою вартістю, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

У відповідності до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неналежний переклад поданих до митного органу документів (листів продавця) та на те, що подані позивачем певні документи викликають сумнів, оскільки наведені обставина не була покладені в основу оскаржуваних позивачем рішень.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 16 серпня 2018 року №UA100000/2018/000040/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 серпня 2018 року №UA100030/2018/00037 прийняті митним органом необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, порушують права позивача, як суб`єкта декларування, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма