Справа № 620/601/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/601/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 (м. Чергінів, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо порушення строків розгляду заяви позивачем про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, визначених частиною 2 пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013;

- визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України № 13 від 08.02.2019, вираженого у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у частині відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії;

- зобов`язати Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму на дату встановлення інвалідності з урахуванням раніше виплачених коштів;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства оборони України подати у місячний термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак згідно з рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги № 13 від 08.02.2019 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що інвалідність встановлено у понад тримісячний термін після звільнення зі служби. На думку позивача, він набув право на одноразову грошову допомогу у розмірі 100-кратного прожиткового мінімуму, (різниця між розміру допомоги ІІ групи інвалідності та виплаченою сумою як інваліду ІІІ групи інвалідності). Вважає відмову протиправною з огляду на те, що застосування статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення зі служби, а з часом встановлення інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що дії Міністерства оборони України у вигляді прийнятого протокольного рішення № 13 від 08.02.2019 про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги правомірним.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що з урахуванням частини четвертої ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на доплату одноразової грошової допомоги, тобто виплату різниці між вже отриманою одноразовою грошовою допомогою у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму за ІІІ групу інвалідності та одноразовою грошовою допомогою за ІІ групу інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За матеріалами справи, позивач проходив військову службу та безпосередньо приймав участь у бойових діях у складі Діючої армії під час війни в Афганістані з 20.11.1981 по 01.12.1982, що також підтверджується копією довідки військового комісару Прилуцько Варвинського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області № 2066 від 30.09.2014.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 від 04.06.2013, що видане Чернігівським обласним військовим комісаріатом.

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1857/ж від 21.10.2014 описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитись внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих ОСОБА_1 у 1982 році.

Протоколом засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3315 від 27.10.2014 встановлено, що поранення, контузія, які отримав позивач, та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВА № 018318 від 24.09.2015, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 15.09.2015 безтерміново; причина інвалідності - поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

07.10.2015 Управлінням праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради позивачу видану посвідчення ветерана війни інваліда війни ІІІ групи серії НОМЕР_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2018 у справі № 2-а/742/127/16, що залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, скасування протоколу № 36 від 20.05.2016 в частині; зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Скасовано рішення, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20.05.2016 в частині повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та у розмірах відповідно до встановленої позивачу групи інвалідності, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок поранення отриманого під час виконання обов`язків військової служби, починається, саме, з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, з моменту настання інвалідності.

Згідно з протоколом засідання Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 115 від 16.11.2018, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2018 у справі № 2-а/742/127/16 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018, розглянувши подані документи комісія вирішила:

-скасувати пункту 744 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в рази загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №36 від 20.05.2016;

-призначити громадянину ОСОБА_1 , якого 01.12.1982 звільнено зі строкової служби, одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВА № 018318 від 24.09.2015) у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (15.09.2015) у сумі 206 700,00 грн.

В подальшому, згідно з довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВБ № 032739 від 21.09.2017, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безтерміново (дата повторного огляду 21.09.2017); причина інвалідності - поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

22.09.2017 позивачу видану посвідчення ветерана війни інваліда війни ІІ групи серії НОМЕР_3 .

12.12.2018 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату (доплату) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої ІІ групи, інвалідності.

Проте, 08.02.2019 рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом № 13 від 08.02.2019, позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги.

Згідно з вказаного протоколу заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також підпункту 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.

Також у протоколі зазначено, що зміна групи інвалідності у заявника відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності; допомога у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності виплачена в сумі 206 700,00 грн.

Вважаючи протиправними бездіяльність відповідача щодо порушення строків розгляду заяви про призначення та виплату допомоги, неправомірним та таким, що підлягає скасуванню рішення, яке оформлено протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 13 від 08.02.2019 в частині відмови у призначені та виплати одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що інвалідність, яка при дотриманні часових проміжків її встановлення дає право на отримання спірної одноразової грошової допомоги, позивачу встановлена у понад трьохмісячний строк після закінчення звільнення зі служби, тому він не набув права на отримання зазначеної допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-ХІІ від 20.12.1991) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Зазначеною нормою встановлено особливий порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, яка містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги таким особам, зокрема за суб`єктами отримання допомоги.

Також, згідно частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ від 20.12.1991 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою (далі Порядок № 975).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII від 20.12.1991, в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

У пункті 6 частини другої вказаної статті Закону № 2011-XII, в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Згідно підпункту 1 та підпункту 3 пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин;

2) військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період строкової військової служби, проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

Згідно частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

У відповідності до частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Отже, оскільки за матеріалами справи позивач безпосередньо приймав участь у бойових діях у складі діючої армії під час війни в Афганістані, вирішуючи питання щодо суб`єктів отримання допомоги, колегія суддів вважає, що на спірні правовідносини розповсюджуються вимоги пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII від 20.12.1991.

За таких обставин, відповідач у оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні допомогу та суд першої інстанції як на підставу відмови у задоволенні позову, помилково посилались на пункт 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII та підпункт 3 пункту 6 Порядку № 975, які містять особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги, зокрема: 1) особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовцям строкової військової служби, військовозобов`язаним або резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 2) визначений час настання інвалідності - при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; 3) відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві.

Такий аналіз пункту 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII здійснений Верховним Судом у п. 29 постанови від 15.03.2019 у справі № 823/2144/17.

При цьому, колегія суддів враховує, що абзацом 9 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та інших військових формуваннях колишнього СРСР, інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Тобто, для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії, тому, відповідно, у питаннях соціального захисту військовослужбовці Радянської Армії прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 825/574/16.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Згідно частини четвертої статті 16-3 Закону №2011-XII якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Як вбачається з матеріалів, ІІІ групу інвалідності позивач отримав 24.09.2015, ІІ групу інвалідності 21.09.2017.

Отже, позивачу було встановлено вищу групу інвалідності у строк протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, що свідчить про те, що позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, який встановлений для ІІ групи інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, колегія суддів зазначає, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та у розмірах відповідно до встановленої позивачу групи інвалідності встановлено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року у справі №2-а/742/127/16, що залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року.

Єдиною відміною в даних спірних правовідносинах є встановлення позивачу іншої більшої, групи інвалідності з тих самих підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розглядаючи позовні вимоги позивача про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо порушення строків розгляду заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач із заявою про виплату (доплату) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої (ІІ) групи інвалідності до Чернігівського обласного військового комісаріату звернувся 12.12.2018.

В подальшому, Чернігівський обласний військовий комісаріат на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України надав висновок № 5/5626С від 14.12.2018 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , до якого були додані відповідні документи.

Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянула документи та вирішила відмовити у призначення одноразової грошової допомоги 08.02.2019.

Разом з тим, відповідно до пункту 15 Порядку №975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ефективним захистом прав позивача є скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом № 13 від 08.02.2019 та зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення суду, яке порушено позивачем в клопотанні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем було виконано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2018 у справі № 2-а/742/127/16, що залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2018, та, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів вважає, що клопотання про встановлення судового контролю не підлягає задоволенню.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом № 13 від 08.02.2019 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 з урахуванням раніше виплаченої суми.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна