Справа № 807/897/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2019 року

Київ

справа №807/897/16

адміністративне провадження №К/9901/16169/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на судове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 та судове рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №807/897/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень, вимоги,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, направлені до суду поштою 04.06.2019.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що касаційна скарга подана поза межами строку, визначеного статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для касаційного оскарження судового рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 24.04.2019, повне судове рішення складено 26.04.2019, відповідно, останнім днем для оскарження цього рішення було 27.05.2019 (оскільки 26.05.2019 вихідний).

Проте, касаційну скаргу направлено до касаційного суду засобами поштового зв`язку лише 03.06.2019, тобто з пропуском строку встановленого для цього. Питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявником не порушується.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене та те, що скаржником не порушується питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з метою надання скаржнику часу для подання відповідної заяви про поновлення порушеного строку із зазначенням поважних причин його пропуску.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Так, відповідно до частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема: 3) судові рішення, що оскаржуються; 4) обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; 5) вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, ФОП ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 та постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019, натомість долучає до касаційної скарги рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень Закарпатським окружним адміністративним судом 11.01.2019 не ухвалювалося судового рішення у формі постанови, а Восьмим апеляційним адміністративним судом 24.04.2019 не ухвалювалося судового рішення у формі ухвали.

Зазначене дає підстави припустити, що скаржником помилково визначено судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, які він просить скасувати, у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_2 слід уточнити зміст і вимоги касаційної скарги в цій частині.

Крім того, позивач просить за наслідками скасування судових рішень, продовжити розгляд справи в касаційній інстанції, що не узгоджується з повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, які визначені статтею 349 КАС України.

З огляду на наведене, скаржнику слід уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України.

Слід зазначити й те, що касаційна скарга не містить конкретного обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Так, у касаційній скарзі наведено процесуальні норми щодо форми і змісту судового рішення, яким, як на думку скаржника, судові рішення, ухвалені у цій справі, не відповідають. Також скаржник зазначає, що судами не перевірено походження чистого доходу, не було перевірено розрахунків в натуральній формі, не досліджено та перевірено надані податковим органом розрахунки, у зв`язку з чим неправомірно стягнуто кошти у вигляді штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що судові рішення не відповідають вимогам чинного законодавства в цілому.

Проте, суд зазначає, що наведене скаржником обґрунтування є абстрактним та таким, що не дає змогу встановити підстави касаційного оскарження, а саме в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи документів, ухвалою Верховного Суду від 21.08.2018 року вже було скасовано судові рішення у цій справі та направлено її на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Вимогами адміністративного позову було: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.07.2016 №№004381300, , , , ; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.06.2016 №; рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.07.2016 №№, .

Як вбачається з судових рішень, ухвалених за результатами нового розгляду, ними наведено обсяг документів, які досліджувалися, зазначено й про ненадання ФОП деяких документів до перевірки. Судові рішення вмотивовані відсутністю підстав для задоволення позову з наведенням мотивів по кожному податковому повідомленню-рішенню, податковій вимозі та рішенню про застосування штрафних санкцій, з наведенням встановлених обставин та переліком документів, які досліджені судами.

У зв`язку з наведеним, абстрактне зазначення позивачем, що суди не встановили і не перевірили усі документи, які підтверджують обґрунтованість його позовних вимог, не можна вважати належним правовим обґрунтованням підстав касаційного оскарження судових рішень, а тому скаржнику слід уточнити обґрунтування своїх вимог із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні судами кожної вимоги, заявленої у позові, та зазначити, які саме документи, на думку позивача, судами необгрунтовано було прийнято до уваги, а яким безпідставно не надано правової оцінки.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на судове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 та судове рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №807/897/16 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надати відповідну заяву про поновлення порушеного строку із зазначенням поважних причин його пропуску

- уточнити судові рішення, що оскаржуються;

- уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України;

- зазначити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду