Справа № 185/1370/19
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1370/19
Провадження № 2-а/185/50/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м.Павлоград

Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С. за участю секретаря судового засідання Снаткіна Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу ЄУ № 185/1370/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектору сектора реагування патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Мороза Євгена Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектора реагування патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Мороза Євгена Олександровича, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №116496 від 05.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05.02.2019 року відносно позивача складено оскаржувану постанову. Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 05.02.2019 року о 09:05 годині, керував автомобілем Форд Фокус, н.з. НОМЕР_1 ІН без переднього номерного знаку, та при перевірки не надав посвідчення водія, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП, та ч.1 ст.126 КУпАП. Проте, позивач вважає вказану постанову незаконною, безпідставною та необґрунтованою, оскільки жодного доказу його вини не має, правопорушення він не здійснював, постановленою з порушенням норм КУпАП.

Зазначає, що позивач не порушував правил дорожнього руху України, в зв`язку з тим, що передній номерний знак знаходився в машині, задній був на місці, він їхав усувати поломку щодо номерного знаку, про що повідомив поліцейських та показав знак. Працівник поліції при зупинці не вказав чітко та зрозуміло його посаду, звання та прізвище, не пред`явив будь-які документи, та не просив позивача пред`явити будь-які документи, а потім після спілкування щодо номерного знаку, почав вимагати його документу, не пред`явивши попередньо своє посвідчення, про що позивач зазначив поліцейським. Стверджує, що відповідач під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не дотримався вимог Інструкції, чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, розглянув справу без його участі, чим грубо порушив його законні права, зокрема право надавати пояснення по суті порушення, право заявляти клопотання, право на захист гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідач взагалі не роз`яснював, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, не розя`снював йому його процесуальних прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, йому не було надано часовий інтервал достатній для підготовки захисту та залучення його захисника до участі у справі, жодних пояснень від нього відповідач не отримував і не пропонував їх отримати з приводу обставин зазначених в оскаржуваній постанові. Адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП він не вчиняв. Тому, він вимушений звернутися до суду з цим адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав диск з відеозаписом обставин складення оскаржуваної постанови.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що з позовом не згоден, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушив п. п. 30.2, 2.1ПДР України, відзив, жодного доказу вчинення позивачем адміністративних правопорушень не надав.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, відповідача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керуваннятранспортнимзасобом особою, яка не має при собіабо не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини правопорушника, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами, не надано пояснення свідків, які могли бути очевидцями вчинення правопорушення. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП відсутні, та спростовуються наданим позивачем диском з відеозаписом. Викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові відносно позивача.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП (фото-, відеофіксація, свідки тощо), які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121КУпАП, в той час, як позивач категорично заперечує вчинення ним зазначених правопорушень.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення відносно позивача оскаржуваної постанови від 05.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121КУпАП є протиправними, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектору сектора реагування патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Мороза Євгена Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №116496 від 05.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко