Справа № 589/965/18
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/965/18
Провадження № 2-а/589/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 .М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоноса Віталія Юрійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоноса Віталія Юрійовича про накладення адміністративного стягення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованне не в автоматичному режимі, серії ВР №286552 від 12.02.2018р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), а також про визнання незаконними дій інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоноса Віталія Юрійовича щодо складання вказаної постанови і накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки у інспектора поліції не було підстав для зупинки його транспортного засобу і перевірки документів, а тому вимоги щодо надання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - страховий поліс) були незаконними. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було порушено права позивача на захист, передбачені ст.59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 року, вважає, що інспектор патрульної поліції не мав права здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Також вказує, що висновки інспектора поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підтверджується жодними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП.

В свою чергу інспектор надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що при прийняті оскаржуваного рішення він керувався вимогами чинного законодавства, а саме ним позивачу було роз`яснено права, встановлено порушення ПДР та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, зазначає, що наявність страхового полісу при використанні транспортного засобу у русі є обов`язковою. Позивач, як водій, був зобов`язаний мати при собі відповідний поліс та пред`явити його на вимогу працівника Національної поліції, але цього не зробив. Крім того, відповідач стверджує, що розгляд справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, здійснено відповідачем з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ВР № 286552 від 12.02.2018 року, винесеною інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоносом В.Ю. ОСОБА_3 С.М. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень. З постанови вбачається, що 12.02.2018 року о 14 годині 30 хвилини в м. Суми по вул.. Набережна р.Стрілки, позивач, керуючи транспортним засобом Lexus LX 470, н.з. НОМЕР_1 згідно бази даних МТСБУ мав недіючий страховий поліс, а саме не пред`явив його для перевірки, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, передусім, зупинитися на наступному.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, що має були доведено належними та допустимими доказами.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 16 вказаного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). На наявність інших підстав, визначених ст. 32 цього Закону, для перевірки відповідачем страхового полісу інспектор не вказував.

В свою чергу, пунктом 2.1 " ґ" ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

В свою чергу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів відеозапису, долученого до оскаржуваної постанови, підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, і перевірки документів у інспектора не було. На прохання водія навести конкретні причини зупинки, інспектор такі причини навести не зміг, вказавши лише на відсутність чинного страхового полісу у базі МТСБУ. Більш того, інспектор прямо вказав, що жодних порушень Правил дорожнього руху України з боку позивача не було.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимоги працівником поліції пред`явлення документів.

Наведене свідчить про відсутність передбачених законом підстав для вимог інспектора пред`явити страховий поліс, що в свою чергу, свідчить і про відсутність обов`язку у позивача його пред`явити в даній ситуації, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення. З огляду на викладене, відповідні доводи відповідача судом оцінюються критично.

Такі висновки суду узгоджуюється і з позицією Верховного Суду при застосуванні наведених норм у постанові від 15.03.2019р. у справі №686/11314/17.

Щодо інших доводів позивача за якими, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, останній стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними, слід зазначити наступне.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення (стаття 222 КУпАП).

Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови, суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

З урахуванням викладеного наведені доводи позивача до уваги судом не приймаються.

Інші доводи позивача, у тому числі і про наявність у нього на час перевірки (12.02.18р.) діючого страхового поліса, не мають жодного правового значення при вирішенні даної справи з огляду на попередні висновки суду про незаконність взагалі вимог інспектора надати такий поліс.

Підсумовуючи наведене, оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, як неправомірну та безпідставну. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, при цьому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні інших вимог позивача щодо визнання протиправними дій інспектора поліції, оскільки такі не забезпечать ефективного захисту його порушених прав. Останні вже в повній мірі відновлені за рахунок скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Кривоноса Віталія Юрійовича серії ВР № 286552 від 12 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова