Справа № 420/3557/19
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 червня 2019 року м. Одеса Справа №420/3557/19

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі буд К» до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко Андрія Ігоровича про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі буд К» до головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко Андрія Ігоровича в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко А.І. від 06.03.2019 року яким було скасовано наказ від 20.12.2017 року №01-06/213 прийнятий Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Водночас представником товариства з обмеженою відповідальністю «Профі буд К» 14.06.2019 року за вх.№21443/19 надано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко А.І. від 06.03.2019 року яким було скасовано наказ від 20.12.2017 року №01-06/213 прийнятий Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради до закінчення розгляду позовної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову позивач не матиме можливості продовжувати будівельні роботи з реконструкції будівлі, а враховуючи необхідність дотримання встановлених будівельних нормативів, на час розгляду справи закінчення будівництва та ведення будинку в експлуатацію буде затягнуто. На підставі чого це призведе до матеріальних збитків позивача, адже він має зобов`язання перед власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у відповідній будівлі та Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського», щодо строків закінчення будівництва та ведення його в експлуатацію і в разі порушення цих обов`язків повинен буде сплатити штрафні санкції на користь зазначених осіб.

Разом з тим, позивач зазначає, що через скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва №255, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування можуть бути скасовані на підставі відсутності містобудівних умов інші дозвільні документи, що в свою чергу може призвести до того що товариство буде вимушене або повторно звертатися до суду сплачуючи судовий збір та витрачаючи час, для поновлення цих дозвільних документів або заново отримувати відповідні документи.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, оскільки оцінку вказаним діям і рішенням відповідача можливо буде надати лише за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Безумовно, рішенням чи дією суб`єкти владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдати шкоди і мати наслідки які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до ст.150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Задоволенням заяви судом фактично зберігається стан триваючого порушення у сфері будівництва, яке виявлено відповідачем.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже з врахуванням наведеного, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.2 ст.150 КАС України, оскільки до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаного рішення суб`єкта владних повноважень (рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисенко А.І. від 06.03.2019 року), адже вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підтвердженою, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Профі буд К» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Іванов Е.А.