Справа № 804/7761/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2019 року

Київ

справа №804/7761/15

адміністративне провадження №К/9901/4756/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року (суддя Голобутовський Р.З.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року (судді: Малиш Н.І. (головуючий), Баранник Н.П., Щербак А.А.)

у справі № 804/7761/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування картки відмови та рішення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Митниця, митний орган), в якому просило скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24 грудня 2014 року №110010000/2014/20121 та рішення про коригування митної вартості товарів від 24 грудня 2014 року №110010000/2014/600667/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство при здійсненні митного оформлення товару надало всі необхідні та достатні документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість Митниця в порушення норм МК України безпідставно прийняла оскаржувані рішення та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 21 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року, у задоволенні позову Товариства відмовив.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач мав обґрунтовані сумніви щодо правильного визначення позивачем митної вартості товарів, які не були спростовані Товариством шляхом надання додаткових витребуваних Митницею документів та пояснень, а тому відповідач правомірно відмовив у митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати їх та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства задовольнити в повному обсязі.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14 вересня 2015 року відкрив касаційне провадження.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Митниця, посилаючись на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, просила залишити касаційну скаргу без задоволення.

16 січня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 14 лютого 2014 року між позивачем (покупець) та компанією «Dalmond Trade House Limited», Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № DTH-025-14/14-0314-12, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар - вогнетривка продукція та/або технологічне обладнання виробництва Китаю та/або ЄС в асортименті, передбаченому в додатках (специфікаціях) до контракту для поставки залізничним транспортом. Товар постачається залізничним та/або автомобільним транспортом, про що зазначається у специфікації.

Відповідно до специфікації від 30 квітня 2014 року № 8 продавець, з урахуванням додаткової угоди від 01 серпня 2014 року № 3, зобов`язався поставити наступні вогнетривкі вироби: периклазовуглецева цегла DALCAR P-10Т7 вартістю 1103,46 дол. США/т, периклазовуглецева цегла DALCAR Р-14Т6 вартістю 1199,97 дол. США/т, периклазовуглецева цегла DALCAR Р-10L2 вартістю 1007,94 дол. США/т, алюмопериклазовуглецева цегла DALCAR Р-8Н3 вартістю 1103,46 дол. США/т, алюмопериклазовуглецева цегла DALCAR АР-70L3 вартістю 1199,97 дол. США/т.

24 грудня 2014 року з метою здійснення митного оформлення товару, поставленого відповідно до специфікації від 30 квітня 2014 року № 8, позивач звернувся до Митниці з митною декларацією № 110010000/2014/022708, в якій визначив митну вартість вогнетривких виробів за основним методом (за ціною договору).

Для підтвердження заявленої митної вартості Товариство разом із митною декларацією надало наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 14.02.2014 № DTH-025-14/14-0314-12 із специфікацією від 30.04.2014 № 8, залізничні накладні для внутрішнього сполучення № 41149691, № 41172008, коносамент від 03.11.2014 № SZSCN1410119, довідку про транспортні витрати від 23.12.2014 № 062Д/2752, прайс-лист виробника товару від 10/10/2014 №073/1010/DMКD14; рахунок-фактуру (інвойс) від 10.10.2014 № DTH-025-14/14-0314-12-80079335, сертифікат якості від 20.10.2014, пакувальний лист б/н від 10.10.2014, сертифікат походження товару форми А №G71328, лист постачальника від 29.07.2014 № 006/2907/DTH14, копію митної декларації країни відправлення №02372580, дистриб`юторський контракт від 01.01.2013.

Відповідач, ознайомившись із пакетом наданих декларантом документів, виявив ознаки ризиковості операції та за наявності певних розбіжностей у наданих до митного оформлення документах з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості сформував ризики: захід 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.» та захід 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів «Заявлена митна вартість товарів нижча, ніж при попередньому митному оформленні такого товару одержувача». Крім того, митним органом при здійсненні митного контролю встановлено, що «LIAONING DALMOND REFRACTORIES CO., LTD» - виробник імпортованого товару є пов`язаною особою з компанією продавцем «Dalmond Trade House Limited». Встановлено, що ТОВ «Група-Магнезит» є керуючою компанією міжнародного холдингу та одночасно контролює виробника та продавця товарів «Dalmond Trade House Limited». Отже є підстави вважати, що ці відносини мали вплив на формування ціни імпортованих товарів.

За результатами здійснення митним органом контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів (за ціною договору) встановлене наступне: всупереч вимогам контракту щодо здійснення авансового платежу таких розрахунків не надано; не надано до митного оформлення документи, що підтверджують врахування комісійної винагороди як складової митної вартості; прайс-лист виробника товару від 10.10.2014 № 073/1010/DMКD14, що містить відомості щодо ціни товару на умовах FОВ-Dalian, не кореспондується із додатком від 30.04.2014 № 8 до зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 № DTH-025-14/14-0314-12; комерційний інвойс виробника «LIAONING DALMOND REFRACTORIES CO., LTD» від 10102014 № DTH-025-14/14-0314-12-80079335 та копія декларації країни експорту від 27.10.2014 №02372580 містять інформацію про умови поставки FОВ, що не відповідає умовам, визначеним у пункті 8.1 контракту від 14.02.2014 № DTH-025-14/14-0314-12, пункті 4.3 додатку від 30.04.2014 № 8 та відомостям рахунку від 10.10.2014 № DTH-025-14/14-0314-12-8007933, що може свідчити про транспортні витрати, які відповідно до певних умов поставки не включені у вартість товару; копія декларації країни експорту від 27.10.2014 №02372580 надана без перекладу; за відомостями перекладу коносаменту від 03.11.2014 № SZSCN1410119 фрахт підлягає сплаті вантажоотримувачем, але зазначений коносамент є ордерним та не визначає отримувача вантажу, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем; за відомостями залізничної накладної незрозуміло ким сплачена зазначена сума провізної плати - покупцем чи продавцем імпортованого товару.

Враховуючи зазначені розбіжності та невідповідності, Митниця згідно з частиною третьою статті 53 МК України направила позивачу повідомлення з вимогою надати наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні або/та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспорті (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомість про вартість страхування висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертним організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість основних складових товарів; відповідно до статті 254 МК України переклад копії митної декларації країни відправлення.

Однак Товариство на вимогу митного органу повідомило про неможливість надання додаткових документів.

З огляду на це Митниця 24 грудня 2014 склала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20121 та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600667/1, відповідно до якого визначила митну вартість імпортованого товару за резервним методом. Визначена митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, за якими ввезений ідентичний товар за цим самим контрактом із рівнем митної вартості щодо товару № 1 - МД (ІМ40) від 03.02.2014 № 110010000/2014/20109 - 1,2241 дол. США/кг, щодо товару № 2 - МД (ІМ40) від 10.06.2014 №110010000/2014/3092 - на рівні 1,225 дол. США/кг; щодо товару № 3 - МД (ІМ40) від 10.06.2014 №110010000/2014/3092, від 25.07.2014 № 110010000/2014/21242 на рівні 1,225 дол. США/кг.

Правомірність прийняття відповідачем вказаних рішень є предметом розгляду цієї справи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з частиною четвертою статті 54 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що під час здійснення митного оформлення товару обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Товариство всупереч вимогам частини першої статті 71 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується з частиною першою статті 77 КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року), не надало до суду будь-яких документів, у тому числі з переліку витребовуваних митним органом додаткових документів, які б підтвердили правильність визначення митної вартості імпортованого товару за ціною договору.

З огляду на неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів (причини вказані в рішенні про коригування митної вартості товарів) відповідачем обґрунтовано застосовано резервний метод. При цьому визначена відповідачем митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, за якою ввезений ідентичний товар за цим самим зовнішньоекономічним контрактом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що Митниця при прийнятті оскаржуваних картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів діяла правомірно, відтак підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, наявних у матеріалах справи, що знаходиться за межами касаційного перегляду згідно з частиною другою статті 341 КАС України; та не спростовують правильність доводів, якими мотивовані судові рішення, як і не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до частини третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова