Справа № 754/3566/19
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 754/3566/19
Провадження № 2-а/366/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідач-не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції м.Києва УТЕШЕВА Василя Віталійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК № 698191 від 26 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 06 березня 2019 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК № 698191 від 26 лютого 2019 року.

Позивач просить: Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції м.Києва Утешева Василя Віталійовича при винесенні постанови серії НК № 698191 від 26 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП; Скасувати постанову інспектора патрульної поліції м.Києва Утешева Василя Віталійовича серії НК №698191 від 26 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпроАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 лютого 2019 року інспектором патрульної поліції м.Києва Утешевим Василем Віталійовичем було винесено постанову серії НК № 698191 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, за те, що він нібито о 12:50 рухаючись за кермом двух колісного ТЗ по вулиці Межигірська,82г, порушив п.5.16 Правил дорожнього руху «напрямки руху по смузі», смуга яких вказує рух тільки прямо, здійснив поворот на ліво, чим порушив п.9.3 ПДР розмітки 5.16.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, а накладене адміністративне стягнення є неправомірне з наступних підстав:

26 лютого 2019 року він рухався на двухколісному транспортному засобі SYM X PRO 125 д.н.з. НОМЕР_1 (білого кольору) в м.Києві по вул.Межигірська,82г, повернув згідно ПДР в бік вулиці Новокостянтинівська, та почав рух в бік автозаправки, де був зупинений патрульним автомобілем HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 .

До нього підійшов заступник командира роти ОСОБА_3 та звинуватив його в порушенні п.5.16 ПДР, показав відео фіксацію з свого мобільного телефону про суть скоєного правопорушення, але на відео не видно розмітки яку він пересік з порушенням ПДР, також не видно номерний знак його ТЗ. В подальшому ОСОБА_3 запросив його пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він пред`явив, після чого ОСОБА_3 захотів сфотографувати його документи на свій мобільний телефон, в чому він відмовив. Після цього працівник поліції пішов до свого службового автомобіля, а йому сказав почекати. Після 10 хвилин очікування, ОСОБА_3 вийшов із службового автомобіля та пройшов крізь нього до іншого автомобіля, який нібито стояв не згідно ПДР. Він вирішив підійти та поцікавиться коли буде проводитися розгляд справи, на що ОСОБА_3 попоросив його не втручатися та відійти, коли він ще раз поцікавився, тому що поспішав, на що ОСОБА_3 відштовхнув та наголосив не заважати. Тоді він запитав в напарника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який і виніс постанову, чи може він розглянути справу, на що він і погодився, тому що ОСОБА_3 вів себе по відношенню до нього дуже грубо.

Позивач вважає, що було порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а винесена постанова працівником поліції є незаконною, а тому підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі - закриттю.

12 березня 2019 року ухвалою Деснянського районного суду м.Києва дану справу було направлено для розгляду до Іванківського районного суду Київської області за підсудністю (а.с.13-14).

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 02 травня 2019 року провадження в справі було відкрито та призначено до розгляду на 05 червня 2019 року на 15 год. 30 хв. (а.с.22-23).

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з наведених підстав, викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Кашко В.А. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, у відзиві зазначено, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 26.02.2019 року вимог дорожнього знаку 5.16 (розділ 33 ПДР) було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права передбачені ст.268 КупАП та поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Поряд з тим, інспектор повідомив, що він та його напарник під час патрулювання особисто стали свідками вчинення позивачем зазначеного правопорушення, на що водій повідомив, що знак він там не бачив, а на пропозицію ознайомитись відповів незгодою, підтвердження факту проїзду прямо підтверджується відеозаписом з місця вчинення правопорушення, з якого чітко відслідковується порушення вимог наказового знаку 5.16 ПДР. Таким чином, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення на момент розгляду справи є доведеною в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11вересня 1997 року та є обов`язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух» яким визначено права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Правила дорожнього руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Ч.1.ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху,порушення вимог дорожніввх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правила перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 26.02.2019 року о 12 год. 50 хв. в м.Київ по вул.Межигірська,82г керував транспортним засобом скутером SYM X PRO 125 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснив поворот ліворуч, порушив ПДР 9.3, 5.16. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В подальшому інспектором роти № 4 бабальйону № 3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Утешевим В.В. було винесено постанову серії НК № 698191 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (двісті п`ятдесят п`ять гривень) (а.с.5).

Вимогами п.9 ПДР передбачено відповідальність за попереджувальні сигнали.

Згідно пункту 9.3 ПДР у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. У разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, Відповідач посилається на вимоги п.9.3 ПДР «Попереджувальні сигнали», а мотивує свою постанову за порушення Позивачем дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», що свідчить про те, що фактичні обставини не відповідають вимогам ПДР.

Також, інспектором поліції не пояснено, та в подальшому не зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, яким саме чином ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку «Напрямки руху по смугах», зі смуги яка вказує рух прямо, здійснив поворот ліворуч.

В своєму відзиві Відповідач чітко вказує, що факт проїзду Позивача прямо підтверджується відеозаписом з місця вчинення правопорушення, з якого чітко відслідковується порушення вимог наказового знаку 5.16ПДР, однак суду такого доказу Відповідачем надано не було.

Окрім цього, при винесенні постанови, ОСОБА_1 вимагав від поліцейського отримати можливість надати останньому в письмовому виді пояснення з обґрунтуванням своєї невинуватості, в чому йому було відмовлено, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Поліцейським Управління патрульної поліції у м.Києві Утешевим В. В. не було надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В своєму відзиві представник Відповідача посилається на статтю 252 КУпАП, що нібито поліцейський оцінював докази (які так і не були надані) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Також, було зазначено, що відповідач у Постанові допустив механічну описку та вказав помилкове п.9.3 замість належного 8.5 ПДР, оскільки своєю поведінкою позивач перешкоджав повноцінному та всебічному розгляду справи. Разом з тим, така описка не впливає на суть вчиненому правопорушення та його кваліфікації, та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідач доказів на спростування позовних вимог не надав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Племуну Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та екплуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Графа постанови «До постанови додаються» залишається незаповненою.

Статтею 62 Конституції України вказано, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду справи не здобуто безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а отже дії відповідача є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК № 698191 від 26.02.2019 року підлягає скасуванню

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ПП м.Києва Утешева В.В., - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції м.Києва Утешева Василя Віталійовича при винесенні постанови серії НК №698191 від 26 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпроАП.

Постанову інспектора патрульної поліції м. Києва Утешева Василя Віталійовича серії НК №698191 від 26 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпроАП,- скасувати, провадження закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2019 року

Суддя: Н.А. Тетервак