Справа № 286/648/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 286/648/18

Головуючий у 1-й інстанції: Романенко Є.Ю.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

18 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року (повний текст якого складено у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :
у березні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив: визнати протиправним рішення Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 676/03 від 09.02.2018 про відмову йому в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років, відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років, відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відмова відповідача у призначенні йому пенсії, передбаченої ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є неправомірною та порушує його право на отримання пенсії із зниженням пенсійного віку, яке надано йому у зв`язку з проживанням в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки відповідач зарахував лише три роки такого проживання.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин, що на його переконання, призвело до невірного вирішення справи. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги лише період його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення до 01.01.1993 і безпідставно не врахував період проживання з 10.02.2013 по даний час.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 304 КАС України.

З урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивач - ОСОБА_1 належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, про що йому 11 листопада 2010 року замість втраченого видано Київською міською державною адміністрацією дублікат посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 серії НОМЕР_1 .

13 лютого 2018 року позивачу виповнилося 54 роки.

26 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 09.02.2018 № 676/03 Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років, відповідно п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відмова у призначенні пенсії мотивована тим, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 5 місяців 29 днів, а тому право на пенсію за віком набуде при досягненні пенсійного віку 56 років.

Позивач, вважаючи відмову у призначенні йому пенсії протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги період роботи та проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, то останній має право на початкову величину зниження пенсійного віку на 3 роки та право на зниження пенсійного віку на підставі додаткових 1 рік за 2 роки проживання, роботи, а відтак набув право на зниження пенсійного віку на 5 років, тобто при досягненні ним 55 років. За таких обставин відмова Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку на 6 років як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС є правомірною.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 15 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ст. 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Згідно з абз. 5 п. 2 ст. 55 зазначеного Закону встановлено, зокрема, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі № 556/1153/17.

Згідно зі ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Положеннями п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема:

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи доводи апелянта щодо наявності підстав для призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує із копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 видно, що з 25.02.1985 до 20.10.1989 він працював на Овруцькому льонозаводі, тобто 4 роки 07 місяців 25 днів (а.с. 13-15).

Місцезнаходженням Овруцького льонозаводу було село Слобода-Шоломківська Овруцького району Житомирської області.

Довідкою від 17.11.1989 № 747, виданою Виконавчим комітетом Шоломківської сільської ради народних депутатів Овруцького району Житомирської області, підтверджено, що позивач з липня до листопада 1982 року не працював та надавав допомогу батькам у веденні підсобного господарства (а.с. 44).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Овруцької міської ради від 21.02.2018 № 468, ОСОБА_1 з 26.04.1986 по 25.10.1989 був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 (а.с. 48).

З 10.02.2013 по даний час позивач постійно проживає без реєстрації за вищевказаною адресою, про що свідчить довідка Овруцької міської ради від 21.02.2018 № 467 (а.с. 47).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання Постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" село Слобода - Шоломківська Овруцького району Житомирської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до норм зазначеного Закону початкова величина зниження пенсійного віку ОСОБА_1 становить 3 роки. Таким чином, матеріалами справи підтверджено постійне проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення в період з 25.02.1985 до 20.10.1989, а також з 10.02.2013 по час звернення до суду першої інстанції, що дає право на призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 6 років (початкова величина зниження пенсійного віку, яка складає відповідно до Закону № 796-XII 3 роки + 3 роки за 9 повних років проживання).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року у справі №565/841/17.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджують порушення судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання призначити пенсію задовольнити.

Визнати протиправним рішення Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 676/03 від 09.02.2018 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із знижкою пенсійного віку на 6 років відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.