Справа № 1240/2255/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №1240/2255/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №1240/2255/18 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії з 23.09.2017 згідно додатково наданих оригіналів документів для перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 23.09.2017 призначеної пенсії згідно додатково наданих позивачем документів для перерахунку пенсії - оригіналу довідки ГУНП в Луганській області від 30.05.2018 за № 564/111/22-2018, якою підтверджується проведення виплат, які не увійшли у розрахунок пенсії, а саме: винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції - 17535,02 грн; матеріальної допомоги на оздоровлення - 5000,00 грн; премії - 44340,00 грн, компенсації за невикористану відпустку - 4259,37 грн, всього на суму 71134,39 грн, яка не увійшла в розрахунок пенсії, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та виплатити різницю з урахуванням сплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганської області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 23.09.2017 року, як працівник Національної поліції України.

15.06.2018 року звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням нарахованих та фактично отриманих сум, які не увійшли у розрахунок пенсії, а саме: винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції; матеріальної допомоги на оздоровлення; премії; компенсації за невикористану відпустку. Із зазначених видів грошового забезпечення був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пенсійний орган протиправно відмовив у перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням у складі грошового забезпечення позивача вищезазначених виплат, посилаючись на те, що за ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.п.23,24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додатково документів від уповноваженого структурного підрозділу, в яких зазначено зміни грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Проте, від уповноваженого структурного підрозділу Національної поліції України довідка про зміну щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не надходила.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Фактично отримані суми, які не увійшли у розрахунок пенсії: винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції; матеріальна допомога на оздоровлення; премія; компенсація за невикористану відпустку, - мають щомісячний характер, із зазначених видів грошового забезпечення був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тому ці виплати відносяться до складу грошового забезпечення поліцейського, з якого обчислюється пенсія.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ у Луганській області та з 23.09.2017 року отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону № 2262).

Пенсія позивачу призначена на підставі наданих ГУНП в Луганській області документів та подання про призначення пенсії від 06.10.2017 року (а.с.56).

Для призначення пенсії ОСОБА_1 разом із поданням до ГУПФУ у Луганській області Головним управлінням Національної поліції в Луганській області було надано довідку від 29.09.2017 року № 779/111/22-2017 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262 (а.с.60). До зазначеної довідки не включені винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції; матеріальна допомога на оздоровлення; премія; компенсація за невикористану відпустку.

15.06.2018 позивача звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою про включення в розрахунок призначеної пенсії винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі - 17535,02 грн; матеріальної допомоги на оздоровлення - 5000,00 грн; премії - 44340,00 грн; компенсації за невикористану відпустку - 4259,37 грн, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с.15).

Листом від 02.07.2018 року за № 8580/03-03 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило позивача, що за нормами ст.63 Закону №2262, п.п.23,24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, - перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додатково документів від уповноваженого структурного підрозділу, в яких зазначено зміни грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Проте, довідка про зміну щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від уповноваженого структурного підрозділу Національної поліції України не надходила (а.с.16).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що спірні суми не входять до встановленого ч.3 ст.43 Закону №2262 переліку видів грошового забезпечення.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011 визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

На підставі пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 431/4088/16 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 80806937) та узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Доводи позивача про наявність підстав для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманих ним матеріальної допомоги для оздоровлення, премій, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпусткуо, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення. Зазначені виплати відносяться до разових платежів і мають характер прямих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Такі ж висновки містяться і у постановах Верховного Суду, наведених вище, а також від 03.04.2019 в справі № 638/9697/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 80930914).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії. За відсутності підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії, також відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії згідно додатково наданих позивачем документів.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 12, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №1240/2255/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №1240/2255/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 18 червня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова