Справа № 354/53/18
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 354/53/18
Провадження по справі № 2-а/354/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Польської М.В.

секретаря Савчук М.І.

представника відповідача: Чорній О.Є.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про поновлення строку, визнання протиправною та скасування постанови головного інспектора №01/1009/-/2018 від 03.01.2018 року за ч.4 ст.96 КУпАП,та закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся у січні 2018р. до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про поновлення строків звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови №01/1009/-/2018 від 03.01.2018р. у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що об`єктом будівництва є літня кухня без фундаменту, що не встановлено відповідачем при розгляді справи та прийнятті оскаржуваної постанови, не встановлено і період закінчення будівництва, оскільки таке будівництво давно завершене позивачем згідно техпаспорта на будову, пред`явленого відповідачу. Повноваження головного інспектора що виносив постанову є сумнівними, а сама постанова винесене без участі позивача, якого не було належно запрошено на розгляд справи. В діях позивача відсутній склад правопорушення за ч.4 ст.96 КУпАП, оскільки тимчасова будівля без фундаменту не потребує будь-яких отримань дозвільних документів. Припис, протокол та Акт перевірки від 26.12.2017р. позивачу також не вручались. Постанову отримав поштовим зв`язком 11.01.2018р., а тому пропущений з поважних причин строк звернення до суду підлягає поновленню.

09.02.2018р. відповідач надав суду відзив на позов, згідно якого вважає вимоги позову безпідставними, оскільки позаплановою перевіркою в присутності позивача встановлено факт порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Від позивача отримано особисті пояснення в протоколі та Акті перевірки, об`єкт будівництва належить до класу СС1 об`єкт з незначними наслідками, такий об`єкт знаходиться на стадії будівництва про що свідчить фото фіксація, і не відноситься до тимчасових споруд (не є збірно-розбірної конструкції) оскільки є наявний фундамент. Заперечуючи клас об`єкта, позивач звернувся до міської ради з ескізними намірами, отже його твердження є суперечливі. Петращук ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату та час розгляду адміністративної справи, про що зазначалось і в протоколі, однак не з`явився на засідання.

26.07.2018р. позивач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, виклавши також додатково позицію щодо відзиву відповідача.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи, визначено 01.04.2019р. головуючого суддю Польську М.В.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечила як з підстав зазначених у відзиві, так і з пояснень наданих під час розгляду справи.

Отримавши пояснення сторони відповідача, враховуючи доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 96 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення №01/1009/ m6/2018 від 03.01.2018р. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 96 КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що він виконував будівельні роботи без дозвільних документів за адресою по АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.6).

Попередньо, на підставі направлення на проведення позапланової перевірки від 20.12.2017р., було в присутності ОСОБА_1 встановлено 26.12.2017р. факт порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», складено протокол та припис (а.с.22-29), оскільки велося нове будівництво господарської споруди. Позивач власноручно написав як в протоколі, так і в Акті, що не знав про потребу подачі повідомлення, зобов`язувався виготовити дозвільні документи. Фотофіксація об`єкта підтверджує те, що даний об`єкт не є збірно-розбірною конструкцією (а.с.28-29), тому доводи позивача в цій частині обґрунтувань спростовані доказом наявним в матеріалах справи. Окрім того, твердження позивача що відсутність фундаменту не може підтверджуватись фото фіксацією, а тільки експертизою, є припущенням, оскільки як сторона у справі, позивач не позбавлений доводиnb суду протилежне належними доказами. які би спростовували доказ сторони відповідача.

Припис, винесений позивачу відповідачем відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (п.17), на час розгляду справи чинний, не скасований у встановленому порядку.

Також, в протоколі зазначено час і дата розгляду виявленого правопорушення, тому доводи позивача про те, що постанова винесене без участі позивача, якого не було належно запрошено на розгляд справи, як і те, що протокол від 26.12.2017р., Акт перевірки від 26.12.2017р. та припис від 26.12.2017р. йому не вручався, не заслуговують на увагу суду. оскільки всі вони містять підпис позивача. Що такий підпис йому не належить, клопотань до суду не подавалось щодо експертизи чи іншого встановлення такого факту підробки підпису.

Щодо доводів позивача, що такий об`єкт збудовано давно і є наявний у технічному паспорті, то судом встановлено наступне.

Дійсно в технічному паспорті від 2008 року (а.с.10-13) та Свідоцтві про право власності від 02.03.2009р. (а.с.9) є зазначена літня кухня Б та сарай В, однак відповідачем доведено перед судом. що самочинно розпочате будівництво ще однієї господарської споруди, не є існуючими спорудами занесеними в технічний паспорт.

Окрім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, сам ж позивач звернувся 31.01.2018 року до відповідача з повідомленням про початок виконання будівельних робіт, отже своїми діями на подання повідомлення позивач також підтвердив факт нового будівництва ним господарської споруди.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 96 КУпАП передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

За п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, з врахуванням встановлених відповідачем порушень позивача щодо виконання будівельних робіт без відповідного повідомлення про їх початок, дії відповідача та прийняте рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності є такими, що відповідають встановленому законодавству порядку. На спростування правомірності оскаржуваної постанови, позивачем не надано суду належних доказів.

Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічно, за ст.287 КУпАП особі, щодо якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, а також потерпілим надано право оскаржити її.

А за вимогами ст.289 цього ж кодексу, така скарга подається протягом 10 днів з дня винесення.

Аналогічно строк подачі такої заяви однак протягом 10 днів з дня ухвалення рішення встановлено ст.286 КАС України.

Також, як слідує з вимог ст.118,120,121 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За вимогами ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зважаючи на отримання позивачем 11.01.2018р. оскаржуваної постанови від 03.01.2018р., а позов подано подано 17.01.2018р. (а не до 14.01.2018р. включно), строк звернення до суду підлягає поновленню.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються

зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено статтями 218 - 24417 КУпАП.

Згідно до ст.244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої),частини перша та друга статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), або щодо об`єктів будівництва I та II категорій складності, розташованих у межах населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42); керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III та IV категорій складності, розташованих у межах відповідних населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42); головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об`єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об`єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об`єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Отже, судом встановлено, що при вчиненні дій головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області з розгляду справи про адмінправопорушення та винесення постанови №01/1009/ m6/2018 від 03.01.2018р., відповідач діяв у межах вимог вищевказаного законодавства, а тому дії в межах повноважень не є протиправними, а доводи позивача що такі дії є сумнівними не підтверджені.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повноваження адміністративного суду щодо розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності також визначено Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема і ст.286.

А тому, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю таких позивачем.

На підставі ст.ст.96, 244-6, 251, 287-289 КУпАП та керуючись ст.ст.17,18,71,159,160-163, ч.2 ст.171-2, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про поновлення строку, визнання протиправною та скасування постанови головного інспектора №01/1009/-/2018 від 03.01.2018р. за ч.4 ст.96 КУпАП, та закриття провадження по справі,- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлений 14.05.2019 року.

Головуючий суддя: М.В.Польська