Справа № 540/2129/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2129/18
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Верона» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Верона» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2018 року Приватне підприємство «Верона» (далі - ПП «Верона») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДФС у Херсонській області), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Херсонській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову в такій реєстрації, про внесення ПП «Верона» до переліку ризикових платників податків;

- зобов`язати комісію виключити ПП «Верона» з переліку ризикових платників податків;

- визнати протиправними дії ДФС України, які полягають в зупиненні реєстрації податкових накладних, складені ПП «Верона»;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

В обґрунтування позовних вимог ПП «Верона» зазначило, що в квітні, липні та жовтні 2018 року для реєстрації в ЄРПН ними були направлені податкові накладні. Реєстрація цих податкових накладних була зупинена з підстав того, що вони не відповідають вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в єдиному реєстру податкових накладних.

Позивач, стверджуючи про протиправність дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних, зазначає, що пп.1.6 п.1 вказаних Критеріїв містить 7 окремих ознак ризиковості, але в квитанціях про зупинення міститься лише загальне посилання на даний підпункт без вказівки на конкретну ознаку.

ПП «Верона», аналізуючи критерії ризиковості, що перелічені в п.п.1.6. п.6 Критеріїв вважає, що не відповідає шести з них. Понад те, вважає, що не відповідає і сьомому критерію - наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податків.

Аргументує свої пояснення тим, що є сумлінним платником податків та здійснює свою діяльність у межах правового поля.

Наполягає, що негативна податкова інформація щодо його діяльності, заснована на припущеннях контролюючого органу.

До того ж, позивач звернув увагу, що він надсилав запит до ГУ ДФС у Херсонській області з метою отримання відповідного рішення щодо включення його до переліку ризикових платників податків, але йому в цьому було відмовлено, з підстав того, що це є інформацією з обмеженим доступом.

Наголошуючи на порушення своїх прав протиправними рішеннями контролюючих органів, ПП «Верона» зазначає, що не може повноцінно здійснювати господарську діяльність та виконувати обов`язок щодо своєчасної реєстрації податкових накладних, що призводить до погіршення ділових зв`язків та відмовою контрагентів від співпраці.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову ПП «Верона» - відмовлено.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, що підтверджують реальність проведення розрахунків за відповідними господарськими операціями, але позивач своїм правом не скористався та не надав підтверджуючі документи або пояснення.

Керуючись приписами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному Реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок №117), суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття рішення контролюючого органу про віднесення платника податків до ризикових та про зупинення реєстрації податкової накладної є дискреційними повноваженнями контролюючого органу і не є рішеннями, що порушують права позивача та його контрагентів. На думку суду, саме рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, є таким, що тягне за собою правові наслідки для платників податків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційній скарзі ПП «Верона», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ПП «Верона» зазначило, що за змістом Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, сама по собі наявність ознак ризиковості згідно з пп. 1.6 п.1 Критеріїв, не є підставою для внесення підприємства до переліку ризикових суб`єктів господарювання, а також для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних платника податку.

Вважає, що в п. п. 1.6 п.1 Критеріїв відсутній такий критерій як "керівник платника податків є керівником більше ніж 3-х платників податків", тому підприємство протиправно віднесли до Журналу ризикових платників податків.

Далі, апелянт стверджує, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкових накладних, у зв`язку з наявністю негативної податкової інформації, повинен бути впевнений, що ця податкова інформація стосується саме тих господарських операцій, на які складені податкові накладні.

Водночас, із наведеної в протоколі засідання комісії ГУ ДФС у Херсонській області та додатках до нього інформації, вбачається, що вона стосується операцій, які були здійснені в 2017 році та на які позивачем вже були складені та зареєстровані податкові накладні. Надані суб`єктом владних повноважень схеми руху ПДВ взагалі стосуються інших суб`єктів господарювання за період 2016 рік.

Тобто, вказана наведена негативна інформація не має ніякого відношення до тих операцій, на які ПП «Верона» склало у березні, липні та вересні 2018 року податкові накладні та направило їх для реєстрації в ЄРПН.

ПП «Верона» також вважає, що у разі визнання судом протиправними дії суб`єкта владних повноважень щодо зупинення реєстрації податкових накладних, зобов`язання зареєструвати податкові накладні є належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача, який буде спрямований на їх відновлення.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі зазначають про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки останнє винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, які належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 року розгляд справи продовжений в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ПП "Верона" з 19.01.2004 року зареєстровано платником податку на додану вартість.

23.03.2018 р. відбулося засідання комісії Головного управління ДФС у Херсонській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, створеної відповідно до наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 14.03.2018 р. №276.

На засіданні вказаної комісії було встановлено, що ПП «Верона», за аналізом даних ЄРПН, реалізує товар, відмінний від придбаного. Зазначене, на думку комісії, викликає сумнів щодо фактичного проведення товарних операцій між контрагентами, свідчить про можливе маніпулювання звітністю та ризик формування "схемного" податкового кредиту.

За результатами розгляду вказаного питання був складений протокол №4 та ухвалено рішення про внесення ПП «Верона» до Журналу ризикових платників.

У додатку №2 до наведеного протоколу зазначено, що керівник підприємства ПП «Верона» ОСОБА_1 є посадовою особою 9 суб`єктів господарювання (у березні 2018 року - 14 суб`єктів господарювання), тобто, є директором більш ніж у 3-х платників ПДВ.

Також зазначено, що згідно наданої податкової звітності з ПДВ за січень-грудень 2017 року ПП "ВЕРОНА" задекларовано обсяг реалізації товарів (робіт, послуг) на суму 47,5 млн. грн. при відсутності сплати до бюджету. Податкове навантаження - 0 %.

За результатом аналізу Єдиного реєстру податкових накладних протягом 2017 року встановлено, що ПП "ВЕРОНА" сформовано значні суми ПДВ на адресу платників, пов`язаних між собою товарними та грошовими потоками, зареєстрованих у різних регіонах України, які здійснюють реалізацію товару відмінного від придбаного.

У квітні, липні та жовтні 2018 р. для реєстрації в ЄРПН підприємством були направлені податкові накладні.

Рішеннями ДФС України від 13.04.2018 р., 27.04.2018 р., 30.07.2018 р., 09.10.2018 р. реєстрація податкових накладних була зупинена, оскільки вони не відповідали вимогам п.п. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку" та платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова позиція суду апеляційної інстанції з приводу доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Пункт 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України встановлює, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пункт 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України передбачає, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (далі - Порядок №117).

Згідно з п. 10 цього Порядку критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій перераховані у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Вони складаються з:

основних критеріїв, які свідчать про фіктивність платника (пп. 1.1 - 1.5 );

додаткових критеріїв, на підставі яких контролюючий орган може підозрювати платника податків у здійсненні ризикових операцій (п. 1.6).

Як свідчить додаток 2 до протоколу комісії ГУ ДФС у Херсонській області, позивача віднесли до ризикових платників податків за додатковими критеріями, що зазначені в п.1.6 .

Так, пункт 1.6. встановлює, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

На виконання п. 10 Порядку № 117 наказом ДФС України від 21.03.3018 р. за №144 затверджено Порядок формування територіальним органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (діяв на момент спірних правовідносин).

Положення цього Порядку передбачають, що до протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків / виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення / виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У разі відповідності платника податків показнику оцінки ступеня ризиків, визначеному п. 1.6 Критеріїв, - включення до переліку здійснюється за рішенням Комісій.

Підставами для ГУ ДФС у Херсонській області вважати, що ПП «Верона» підпадає під визначення п.п. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків , стало те, що керівник даного підприємства очолює, ще інші суб`єкти господарювання, а саме більше трьох.

Водночас, наведений пункт Критеріїв не містить таких підстав, що свідчить про протиправність такого рішення.

Відповідно до Порядку № 117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються, зокрема відповідно до такої ознаки:

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

Викладені вище правові норми дають підстави для висновку, що рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної повинно бути чітке сформульоване. Водночас оскаржувані рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

За таких вимог не можна вважати, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних відповідає критерію законності, що свідчить про обґрунтованість доводів апелянта.

До того ж, аналіз норм Порядку формування територіальним органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків дає підстави для висновку, що рішення Комісії ГУ ДФС у Херсонській області про внесення позивача до Журналу ризикових платників податків, не містить для цього законодавчо визначених підстав, що містяться в п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податків.

Наведене також свідчить про правомірність твердження апелянта про його необґрунтованість, в відтак є такою, що підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов`язання ГУ ДФС у Херсонській області виключити ПП «Верона» з переліку ризикових платників податків.

Такі дії контролюючого органу встановлені Порядком формування територіальним органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків.

Так, відповідно до положень даного нормативного акта, якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, його виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Суд першої інстанції, кваліфікуючи спірні правовідносини, неправильно розтлумачив норми матеріального права, що їх регулюють та дійшов помилкового висновку, що рішення контролюючого органу про внесення платника податків до переліку ризикових, про зупинення реєстрації податкових накладних не порушують права позивача та тягнуть для нього негативні наслідки. На думку суду апеляційної інстанції, такі рішення впливають на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

У своєму рішенні від 30.01.2003 р. Конституційний Суд України від 30.01.2003 р. підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Керуючись наведеним принципом, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних, так само як і нереалізація позивачем свого права на подання до контролюючого органу документів на підтвердження господарських операцій, за наслідками яких складені податкові накладні, реєстрація яких була зупинена, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні. Задоволення судом вимоги про визнання протиправними дій щодо зупинення таких податкових накладних вже є достатньою підставою для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом задоволення його вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні, оскільки в іншому випадку захист прав позивача не є ефективним.

Отже, довід апелянта про те, що за наслідками визнання протиправними дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних повинен настати такий правовий наслідок, як зобов`язання його зареєструвати податкові накладні, оскільки це буде спрямовано на відновлення прав платника податків, є таким, що відповідає принципу верховенства права.

Слушно зауважити, що викладена позиція суду апеляційної інстанції заснована на висновках Верховного Суду від 11.03.2019 р. у справі №821/979/18.

Поряд з викладеним, колегія суддів також бажає звернути увагу на обґрунтованість пояснень апелянта, що суд першої інстанції не надав правової оцінки його доводам щодо протиправності рішення ГУ ДФС у Херсонській області про внесення його до переліку ризикових платників податків.

Так, відповідно до вимог ст. 246 КАС України обґрунтованим є рішення, де міститься мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасником справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Резюмуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, що встановлені в ст. 317 КАС України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (п.4 ч.1 ст. 317 КАС України).

Вирішуючи питання про судові витрати, суд апеляційної інстанції керується ч.1 ст.139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ПП «Верона» при поданні позовної заяви та апеляційної скарги сплатило судовий збір на загальну суму 8810 грн. (т.1 а.с.3, т.2 а.с.98 ), судові витрати підлягають відшкодуванню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Херсонській області та ДФС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Верона» - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Верона» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення Приватного підприємства «Верона» до переліку ризикових платників податків.

Зобов`язати комісію Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, виключити Приватне підприємство «Верона» з переліку ризикових платників податків.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають в зупиненні реєстрації податкових накладних, які складені та направлені Приватним підприємством «Верона» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, які складені та направлені Приватним підприємством «Верона» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

№ 14 від 20.03.2018 року, № 15 від 21.03.2018 року, № 16 від 21.03.2018 року, № 18 від 27.03.2018 року, № 19 від 31.03.2018 року, № 22 від 31.03.2018 року, № 24 від 31.03.2018 року, № 25 від 31.03.2018 року, № 26 від 31.03.2018 року, № 27 від 31.03.2018 року, № 29 від 31.03.2018 року, № 31 від 31.03.2018 року, № 32 від 31.03.2018 року, № 33 від 31.03.2018 року, № 34 від 31.03.2018 року, № 35 від 31.03.2018 року, № 36 від 31.03.2018 року, № 37 від 31.03.2018 року, № 2 від 03.04.2018 року, № 15 від 13.07.2018 року, № 16 від 13.07.2018 року, № 17 від 13.07.2018 року, № 4 від 25.09.2018 року, № 6 від 26.09.2018 року, № 7 від 26.09.2018 року, № 8 від 26.09.2018 року, № 9 від 26.09.2018 року, № 10 від 26.09.2018 року, № 11 від 26.09.2018 року, № 12 від 26.09.2018 року, № 13 від 26.09.2018 року, № 14 від 26.09.2018 року, № 15 від 26.09.2018 року, № 16 від 26.09.2018 року, № 17 від 26.09.2018 року, № 18 від 26.09.2018 року, № 19 від 26.09.2018 року, № 20 від 26.09.2018 року, № 21 від 26.09.2018 року, № 22 від 26.09.2018 року, № 23 від 26.09.2018 року, № 24 від 26.09.2018 року, № 25 від 26.09.2018 року, № 26 від 27.09.2018 року, № 27 від 27.09.2018 року, № 28 від 27.09.2018 року, № 29 від 27.09.2018 року, № 31 від 27.09.2018 року, № 32 від 27.09.2018 року, № 33 від 27.09.2018 року, № 34 від 27.09.2018 року, № 35 від 27.09.2018 року, № 36 від 27.09.2018 року, № 37 від 27.09.2018 року, № 38 від 27.09.2018 року, № 39 від 27.09.2018 року, № 40 від 27.09.2018 року, № 41 від 27.09.2018 року, № 42 від 27.09.2018 року, № 43 від 27.09.2018 року, № 44 від 28.09.2018 року, № 45 від 28.09.2018 року, № 46 від 28.09.2018 року, № 47 від 28.09.2018 року, № 48 від 28.09.2018 року, № 49 від 28.09.2018 року, № 50 від 28.09.2018 року, № 51 від 28.09.2018 року, № 52 від 28.09.2018 року, № 53 від 28.09.2018 року, № 54 від 28.09.2018 року.

Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код за ), Державної фіскальної служби України (код за ) 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень на користь Приватного підприємства «Верона» (код за ), в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 18.06.2019 року.