Справа № 240/5650/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5650/18 Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

18 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (рішення ухвалено у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні йому періодів роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та відмови у зв`язку з цим в призначенні пенсії з 03 квітня 2017 року;

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому періоди роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та призначити і виплатити йому пільгову пенсію з 03 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що має 5 років 9 місяців 28 днів стажу роботи ковалем ручного кування, яка належить до робіт з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", а саме: на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. Однак, Житомирським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було відмовлено позивачу у призначені пенсії відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення". Підставою для відмови стала неможливість зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи на Головинському кар`єрі обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року у зв`язку з тим, що уточнюючі довідки від 19.05.2017 №1 (в кількості 6 шт.) про пільговий характер зазначеної роботи, видані Державним підприємством "Головинський кар`єр", яке не є правонаступником підприємства Головинський кар`єр обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" на якому позивач працював.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову. В апеляційній скарзі зазначає, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", а саме: на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що у 2017 році ОСОБА_1 звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". До заяви позивачем було додано довідки від 19.05.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані Державним підприємством "Головинський кар`єр", в яких вказано, що ОСОБА_1 у періоди з 29.10.1984 по 30.11.1986, з 12.09.1988 по 04.05.1990, з 06.07.1990 до 02.08.1993 працював повний робочий день в ДП «Головинський кар`єр» на посаді коваль ручного кування, що передбачена Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 №1173.

Однак, за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 заяви та документів, Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 22 серпня 2017 року прийнято рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи не менше 10 років. Крім того, управління зазначило про неможливість зарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 29.10.1984 по 30.11.1986, з 12.09.1988 по 04.05.1990, з 06.07.1990 по 02.08.1993 відповідно до довідок від 19.05.2017 №1 (в кількості 6 шт.) виданих Державним підприємство "Головинський кар`єр", оскільки Державне підприємство "Головинський кар`єр", яке не являється правонаступником Головинського кар`єру обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром", на якому працював позивач з 1984 року.

Вищезазначена відмова у призначенні пенсії була оскаржена ОСОБА_1 в суді.

Так, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі № 806/574/18 позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" та Державне підприємство "Головинський кар`єр" про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії було задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.08.2017 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, а також зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

На виконання рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі №806/574/18 Житомирським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Однак, за наслідками розгляду відповідач листами від 06.10.2018 №О-434 (а.с.20) та від 19.10.2018 №О-469 (а.с.21) повідомив позивача про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, підставою для відмови вказано, що 18 липня 2017 року Житомирським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було проведено звірку обґрунтованості видачі довідок від 19.05.2017 "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", які видані Державним підприємством "Головинський кар`єр". Відповідно до результатів довідки-звірки від 18 липня 2017 року за вих. №2264 ОСОБА_1 з 1984 року працював на Головинському кар`єрі обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром", яке було реорганізовано в Закрите акціонерне товариство "Головинський кар`єр "Граніт", яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт", а майновий комплекс колишнього державного підприємства "Головинський кар`єр" повернено у державну власність та створено нове Державне підприємство "Головинський кар`єр", яке не являється правонаступником попередніх підприємств. Враховуючи зазначене, відповідач прийшов до висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи на Головинському кар`єрі обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року, у зв`язку з тим, що уточнюючі довідки від 19.05.2017 №1 про пільговий характер зазначеної роботи, видані Державним підприємством "Головинський кар`єр", яке не є правонаступником підприємства Головинський кар`єр обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" на якому позивач працював (а.с.21).

Зазначені дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні позивачу періодів роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та відмови у зв`язку з цим в призначенні пенсії відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", стали підставою звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність пільгового стажу у позивача не підтверджена належними доказами.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року, затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування Списків №1 та №2).

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 та №2 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно положень п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Вищезазначена норма кореспондується із положеннями статті 114 Закону України №1058-IV.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Згідно з п.1 Порядку №383 цей порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приписами пункту 3 Порядку №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Таким чином, з наведеного вбачається що до 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Натомість, після 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Як вбачається з матеріалів справи, в копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.13-17) містяться наступні записи:

- запис №10 від 29.10.1984 про прийняття ОСОБА_1 на роботу ковалем 1 розряду в енергомеханічний цех Головинського кар`єру обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" (підстава внесення запису - наказ №54к від 22.10.1984);

- запис №11 від 03.01.1985 про присвоєння ОСОБА_1 4 розряду коваля по гірській сітці (підстава внесення запису - наказ №2к від 10.01.1985);

- запис №12 від 01.12.1986 про переведення ОСОБА_1 на посаду ст.інженера-технолога гірського цеха (підстава внесення запису - наказ №75к від 01.12.1986);

- запис №14 від 12.09.1988 про переведення ОСОБА_1 в електромеханічний цех ковалем 4 розряду (підстава внесення запису - наказ №87к від 12.09.1988);

- запис №15 від лютого 1990 про іменування професії як коваль ручного кування на молотах і пресах (підстава внесення запису - наказ №14к від 14.02.1990);

- запис №16 від 27.06.1990 про присвоєння ОСОБА_1 5 розряду коваль ручного кування на молотах і пресах (підстава внесення запису - наказ №63к від 27.06.1990);

- запис №17 від 24.04.1996 про звільнення ОСОБА_1 з роботи в Головинському кар`єрі обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром" за власним бажанням (підстава внесення запису - наказ №35к від 23.04.1996).

Згідно з наказом Публічного акціонерного товариства «Головинський граніт» №20-к від 06.02.2012 у зв`язку з виявленими невірностями в трудову книжку ОСОБА_1 було внесено зміни в частині іменування його професії як «коваль ручного кування», замість зазначеної - «коваль» (а.с.19).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія наказу №45-к від 07.05.1990 по Головинському кар`єру обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром", з якого вбачається, що коваль ОСОБА_1 тимчасово в період з 05.05.1990 по 05.07.1990 був переведений на посаду слюсаря ремонтника 4 розряду (а.с.18).

Отже, з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та вищезазначених довідок вбачається, що в період з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року позивач працював ковалем ручного кування в Головинському кар`єрі обласного виробничого об`єднання «Житомирнерудпром».

Відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРС від 22.08.1956 №1173, робота за посадою коваля ручного кування належить до робіт, що дають особі право на право на державну пенсію на пільгових умовах.

Так, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах стало те, що Державне підприємство "Головинський кар`єр", яке видало уточнюючі довідки від 19.05.2017 №1 (в кількості 6 шт.) про пільговий характер роботи ОСОБА_1 не являється правонаступником Головинського кар`єра обласного виробничого об`єднання "Житомирнерудпром", на якому позивач працював.

Однак, колегія суддів з даним висновком не погоджується з огляду на таке.

В матеріалах справи наявна довідка-звірка від 18 липня 2017 року №2264, якою встановлено, що з січня 1986 року по грудень 1992 року ОСОБА_1 працював на Головинському кар`єрі обласного виробничого "Житомирнерудпром", яке було реорганізовано в Закрите акціонерне "Головинський кар`єр Граніт", яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт", а майновий комплекс колишнього державного підприємства "Головинський кар`єр" повернено у державну власність та створено нове Державне підприємство "Головинський кар`єр", яке не являється правонаступником попередніх підприємств, але має на зберіганні архіви. Під час звірки проведено співставлення даних, зазначених у довідках "Про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.05.2017 №1 та від 19.05.2017 №3, виданих ОСОБА_1 з фактичним нарахуванням заробітної плати згідно даних, відображених в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати працівника. В результаті співставлення даних зазначених у довідках з фактично нарахованою заробітною платою розбіжностей не встановлено.

З вищевикладеного вбачається, що Державне підприємство "Головинський кар`єр" має на зберіганні архіви попередніх підприємств, хоча і не являється їх правонаступником.

Отже, довідки від 19.05.2017 №1 (в кількості 6 шт.), видані даним підприємством є належними документами, так як видані на підставі архівних первинних документів (наказів тих періодів, карток форми Т-2, відомостей нарахування заробітної плати за вказані періоди), що підтверджують пільгових характер роботи позивача, а тому зазначена в довідках інформація може бути врахована при визначенні права ОСОБА_1 на призначення пенсії відповідно до ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів, вважає дії відповідача неправомірними щодо відмови в зарахуванні позивачу періодів роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та відмови у зв`язку з цим в призначенні пенсії з 03 квітня 2017 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу зазначених періодів роботи позивача.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із матеріалів справи, за подання адміністративного позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджено квитанцією №0.0..1 від 30.11.2018р. (а.с.4), та за подання апеляційної скарги на рішення суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1057,21 грн., що підтверджено квитанцією №0.0..1 від 28.03.2019р. (а.с.80).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та відмови у зв`язку з цим в призначенні пенсії з 03 квітня 2017 року.

Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 29.10.1984 року по 30.11.1986 року, з 12.09.1988 року по 04.05.1990 року та з 06.07.1990 по 22.08.1992 року до пільгового стажу та призначити і виплатити йому пільгову пенсію з 03 квітня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ ) на відшкодування судових витрат, понесених у справі №240/5650/18 у зв`язку із сплатою судового збору 1762,01 (тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.Перемоги,55, ).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.