Справа № 360/1609/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1609/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідачів: Трофименко М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - 1 відповідач), Головного управління ДФС у Луганській області (далі - 2 відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Власова О.С. від 15 березня 2019 року № 81-ос про звільнення з 15 березня 2019 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 19 березня 2019 року № 111-ос про звільнення з 19 березня 2019 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпункту «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі);

- поновити підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-107417) завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області та в податковій міліції Державної фіскальної служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 25 грудня 2001 року позивач прийнятий на службу до податкової міліції. Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 04 грудня 2017 року № 2891-о позивача з 06 грудня 2017 року призначено на посаду заступника начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській. Згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 06 квітня 2018 року № 554-о позивача призначено завідувачем другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області.

11 квітня 2018 року наказом Державної фіскальної служби України № 581-о на позивача покладено обов`язки начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області.

Наказом Державної фіскальної служби України від 06 червня 2018 року за № 356 управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у областях були ліквідовані.

03 серпня 2018 року позивача попереджено про наступне звільнення через скорочення штатів. При цьому, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці позивачу не були запропоновані наявні вакантні посади, які він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Відповідно до відомостей щодо наявності вакантних посад оперативного управління та слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Луганській області станом на 03 серпня 2018 року у даній установі були вакантними 52 посади, станом на 03 листопада 2018 року вакантними були 23 посади, а на день звільнення - 15 березня 2019 року вакантними були 22 посади.

В подальшому, так і не запропонувавши позивачу вакантну посаду, під час його тимчасової непрацездатності (з 04 березня 2019 року по 16 березня 2019 року) наказом Державної фіскальної служби України від 15 березня 2019 року № 81-ос від «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача - ОСОБА_1 (М-107417) підполковника податкової міліції звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

19 березня 2019 року, знову не запропонувавши позивачу будь-яку вакантну посаду в Головному управлінні ДФС у Луганській області, 2 відповідачем видано наказ по Головному управлінню ДФС у Луганській області № 111-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким визнано позивача таким, що звільнений з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі).

З посиланням на положення статей 40, 41, 235, 49-2 Кодексу законів про працю України, пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, позивач вважає протиправними дії відповідачів щодо не запропонування йому іншої роботи у зв`язку із скороченням штатів та такими, що підлягають скасуванню, оскаржувані накази.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 07 травня 2019 року (а.с. 1-3).

02 травня 2019 року від позивача надійшла заява про відвід судді (а.с.65).

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року заява позивача про відвід судді задоволена (а.с.72-73).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 справу № 360/1609/19, яка перебувала у провадженні судді Чернявської Т.І., у звязку із задоволенням заяви позивача про відвід судді, передано для подальшого розгляду судді Ірметовій О.В.

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року зазначену справу прийняла до свого провадження суддя Ірметова О.В. (а.с. 79).

22 травня 2019 року від представника ДФС України надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що вважають позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та просили відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 88-90).

22 травня 2019 року від представника Головного управління ДФС у Луганській області надійшов відзив, яким вважають позовні вимоги необгрунтованими та просили відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.93-96).

23 травня 2019 року від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами, викладеними у відзивах відповідачів (а.с.200-201).

Також у цей же день позивачем подана уточнена позовна заява (а.с.211-213) та просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. Голови ДФС України Власова О.С. від 15.03.2019 р. № 81-ос про звільнення з 15.03.2019 підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів) при відсутності можливості подальшого використання на службі пункту 64 Положення;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Луганській області від 19.03.2019 р. № 111 -о про звільнення з 19.03.2019 підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі).

- поновити підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-107417) на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області та в податковій міліції Державної фіскальної служби України.

- стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 05 червня 2019 року (а.с.214).

05 червня 2019 року у судовому засіданні оголошено перерву для надання сторонами доказів , витребуваних судом, до 14 червня 2019 року.

У судовому засіданні Позивач та його представник підтримали доводи, викладені в позовній та уточненій позовній заяві, відповіді на відзив, та надали пояснення, аналогічні доводам.

У судовому засіданні представник відповідачів надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзивах на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

З 04.12.2017 позивач працював на посаді заступника начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області, шр підтверджується наказом ДФС від 04.12.2017 № 2891-о (а.с.15).

06.06.2018 Наказом ДФС України №356 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС» підрозділи внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС були ліквідовані у складі Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Наказом Головного управління ДФС у Луганській області було введено в дію перелік змін №2 до Організаційної структури Головного управління ДФС у Луганській області, затверджений в.о. Голови Державної фіскальної служби України Проданому.В. 30.07.2018 (а.с.102-108).

Відповідно до п.2 розпорядження ДФС України від 03.08.2018 № 79-р`Про організацію вжиття заходів» керівників ГУ ДФС України в областях зобов`язано припинити здійснення повноважень та функціональних обов`язків на підрозділи внутрішньої безпеки до 06.08.2018 (а.с. 121).

Наказом ДФС України від 10.05.2018 № 792-о «Про надання повноважень» уповноважено керівників Головних управлінь здійснювати попередження осіб начальницького складу податкової міліції цих органів, посади яких належать до номенклатури ДФС, про реорганізацію, скорочення чисельності або штату державного органу та їх наступне вивільнення (а.с.122).

03 серпня 2018 року ГУ ДФС у Луганській області попереджено ОСОБА_1 про наступне вивільнення із займаної посади 04 жовтня 2018 року через скорочення штатів згідно з п.п. «г» п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114 (а.с. 124).

Наказом ДФС України від 15.03.2019 №81-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР (а.с. 130).

Наказом ГУ ДФС від 19.03.2019 №111-о звільнено ОСОБА_1 з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР з 19 березня 2019 року (а.с. 131-132).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, підставами для звільнення працівника за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України можуть бути зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації підприємства, установи чи організації або зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною ж 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (ч.3 ст.40 КЗпП України).

Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а також визначено категорії працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

За змістом же ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Роботодавець є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявні вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Згідно з пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначаються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення № 114).

Підпункт «г» пункту 64 Положення № 114 передбачає, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі. Зазначена норма повністю кореспондується з вищезазначеними положеннями КЗпП України: звільнення за скороченням штатів можливе лише у разі відсутності можливості подальшого використання на службі - іншими словами, у разі відсутності інших вакансій та / або відмови працівника від зайняття іншої посади, що відповідає його кваліфікаційному рівню.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день попередження позивача про наступне вивільнення та в період з жовтня 2018 року по березень 2019 року Головне управління ДФС у Луганській області мало вакантні посади в органах податкової міліції (а.с.21-27).

Позивач стверджує, що відповідачі не пропонували позивачу жодну з цих посад, з на наявних у нього вакантних посадах. Відповідачі зазначене твердження не спростували.

З огляду на встановлено, що позивач не може бути звільнений за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення №114, оскільки відповідачами жодним чином не вживалися заходи для використання позивача на службі але на іншій посаді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ ДФС України від 19.03.2019 №81-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади та податкової міліції ДФС України та наказ Головного управління ДФС України у Луганській області від 19.03.2019 № 111-о, необхідно визнати протиправними та скасувати, позивача поновити на службі у податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області та в податковій міліції Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" №100 від 08.02.1995 року (далі-Порядку).

Згідно п. 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Загальна тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 20.03.2019 по 14.06.2019 склала 60 робочих днів.

Відповідно до довідки від 06.05.2019 (а.с.133), розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень 2019 року (фактично відпрацьовано 21 р.д.) 12541,08 грн; за лютий 2019 року (фактично відпрацьовано 20 р.д.) 12541,08 грн. Відтак, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 35889,27 гривень (50 роб. дня * 717,7854 грн.). При цьому, із цієї суми 35889,27 грн., сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 12541,08 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови про поновлення на посаді у відносинах публічної служби; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; виконуються негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Власова О.С. від 15 березня 2019 року № 81-ос про звільнення підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом г (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 19 березня 2019 року № 111-ос про звільнення з 19 березня 2019 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області (М-107417) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпункту г (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі).

Поновити підполковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області з 20 березня 2019 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 березня 2019 року по 14 червня 2019 року у розмірі 36497,40 грн (тридцять шість тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 40 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 18 червня 2019 року.

Суддя О.В. Ірметова