Справа № 826/19760/16
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

18 червня 2019 року Справа № 826/19760/16

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Епель О.В., суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г. у м. Києві, перевіривши клопотання Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 листопада 2016 року №, прийняте відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про збільшення суми грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 48 974,59 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 листопада 2016 року №, прийняте відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про збільшення суми грошового зобов`язання за військовим збором у сумі 3806,13 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29 листопада 2016 року №58 в сумі 22 951,95 грн., прийняту Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 29 листопада 2016 року, прийнятого відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого внеску в сумі 2295,20 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року було залишено без руху через несплату судового збору та надано апелянту строк на усунення її недоліків.

Апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги або продовження строку на усунення недоліків, яке обґрунтовано відсутністю в нього достатніх фінансових ресурсів для сплати судового збору на теперішній час.

Перевіривши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

Разом з тим, слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку апелянтом не надані.

Більш того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які можуть бути звільнені судом від сплати судового збору, та певні категорії спорів (щодо захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав і відшкодування шкоди здоров`ю). Органи ДФС України та спори в галузі податкових правовідносин до вказаного переліку не входять.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Разом з тим, клопотання апелянта в частині щодо продовження строків для усунення недоліків його апеляційної скарги, обґрунтовано тим, що ним вжито належних та необхідних заходів для сплати судового збору у цій справі, але процедура отримання відповідних коштів потребує додаткового часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

У ч. 1, 3, 6 ст. 121 КАС України закріплено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Таким чином, законодавством регламентовано процесуальні гарантії доступу до правосуддя і забезпечення практичної можливості їх реалізації покладено на суд.

При цьому, у рішенні від 04.12.1995 р. по справі "Беллет проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити Державній податковій інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві строк для усунення недоліків її апеляційної скарги, а тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору або продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги у цій справі підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 133, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про відстрочення сплати судового збору та продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги - задовольнити частково.

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків його апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач

Судді: