Справа № 280/828/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 травня 2019 року Справа № 280/828/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70005, Запорізька обл., Вільнянський район, с. Павлівське, вул. Залізнична, буд.28, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 (далі- третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасування рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » в частині встановлення у пункті 3 рішення терміну на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки один рік.

визнати протиправним та скасування рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Ухвалою суду від 01.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.03.2019 відкрито загальне позовне провадження по справі.

11.04.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2019.

Ухвалою суду від 15.04.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В підготовчому судовому засіданні 15.04.2019 закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду на 14.05.2019.

14.05.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.05.2019.

У позові позивачем зазначено, що Рішенням Павлівської сільської ради від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » (далі - рішення від 17.10.2017 №08) позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2.0000 га, із земель комунальної форми власності, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, села Значкове Вільнянського району Запорізької області (далі - проект землеустрою). Пунктом 3 рішення від 17.10.2017 №08 передбачено строк для виготовлення землевпорядної документації один рік. Разом із тим, діючим законодавством не передбачено встановлення терміну (строку) на виготовлення документації із землеустрою. У зв`язку з чим вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині встановлення у пункті 3 рішення терміну на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки один рік. Крім цього, під час виготовлення проекту землеустрою (виконання топографо-геодезичних робіт) позивачеві стало відомо, що на земельну ділянку на яку позивачеві вже рішенням від 17.10.2017 №08 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, іншій особі рішенням сільської ради також надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку (рішення від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробкою проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_2 ). Заявниця ОСОБА_2 , звернулась до Павлівської сільської ради 19.06.2018 року, та отримала дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яка є предметом рішення від 17.10.2017 на яку позивачеві також надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, отже рішення сільської ради від 23.08.2018 №43, прийняте з перевищенням повноважень, та порушенням норм діючого законодавства, є протиправними а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, а справу розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Представник третьої особи не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, надав до суду письмові пояснення (14766 від 15.04.2019), відповідно до яких просив у задоволення позовних вимог відмовити з наступних підстав. У вересні 2018 року третя особа звернулась до відповідача із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Павлівської сільської ради, що розташована в межах населеного пункту села Значкове, з подальшою передачею у власність. На підставі поданих заяви і документів до неї Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області на п`ятнадцятій сесії сьомого скликання 23.08.2018 року ухвалила рішення №43, яким задовольнила прохання ОСОБА_2 і надала відповідну згоду. Рішення №43 від 23.08.2018 року було прийнято на підставі п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у відповідності до статей 12,33,118,121,126 Земельного кодексу України. Вважає, що її заява і подані до неї документи розглядались на загальних підставах без надання будь-якої переваги, Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області діяла виключно у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Павлівської сільської ради від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2.0000 га із земель комунальної форми власності, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, села Значкове Вільнянського району Запорізької області. Пунктом 3 рішення від 17.10.2017 №08 передбачено строк для виготовлення землевпорядної документації один рік.

На виконання рішення 25.05.2017 №08 між позивачем та ФОП ОСОБА_3 (спеціалістом який має ліцензію на проведення робіт із землеустрою). 25.05.2018 року у відповідності до Закону України «Про землеустрій» укладено договір на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У відповідності до п. «в» ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про землеустрій» сторонами за договором було визначено шестимісячний строк на виготовлення землевпорядної документації.

За об`єктивних причин, а саме у зв`язку із необхідністю погодження проекту землеустрою з іншими органами, що підтверджується листом розробника проекту відведення - ФОП Трегуб К.В від 10.10.2018 року, виникла необхідність подовжити термін дії договору.

Так як Рішенням від 17.10.2017 №08 строк було встановлено 1 рік (тобто до 16.10 2018 p.), то позивач звернувся до Павлівської сільської ради з відповідним листом про внесення змін до рішення від 17.10 2017 №08 шляхом виключення терміну 1 рік (щодо подовження терміну (або виключення) терміну дії рішення...).

Натомість, рішенням Павлівської сільської ради від 20.12.2018 №34 «Про відмову у продовженні терміну дії дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» позивачеві відмовлено у продовженні терміну дії п. 1 рішення 5 сесії Павлівської сільської ради 7 скликання від 17.10 2017 №08 «щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою…»

Під час виготовлення проекту землеустрою (виконання топографо-геодезичних робіт) позивачеві стало відомо, що на земельну ділянку на яку позивачеві вже рішенням від 17.10.2017 №08 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, іншій особі рішенням сільської ради також надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку (рішення від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробкою проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_2 ).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття відповідачем оскаржуваних рішень звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини шостої ст.118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішенням Павлівської сільської ради від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2.0000 га із земель комунальної форми власності, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, села Значкове Вільнянського району Запорізької області.

Пунктом 3 рішення від 17.10.2017 №08 передбачено строк для виготовлення землевпорядної документації один рік.

Разом із тим, діючим законодавством не передбачено встановлення терміну (строку) на виготовлення документації із землеустрою, що пояснюється наступним.

Пунктом «д» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України передбачено, щодо повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить організація землеустрою.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що землеустрій - це сукупність соціально-економічпих та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

У преамбулі рішення від 17.10.2017 №08 міститься посилання, як підставу для його прийняття - статтю 12 Земельного кодексу України.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» визначено підстави для проведення землеустрою:

Так, землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою:

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Згідно частини 2 статті 22 Закону України «Про землеустрій» рішення органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, в тому числі, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На виконання рішення 25.05.2017 №08 між позивачем та ФОП ОСОБА_3 (спеціалістом який має ліцензію на проведення робіт із землеустрою). 25.05.2018 року у відповідності до Закону України «Про землеустрій» укладено договір на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У відповідності до п. «в» ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про землеустрій» сторонами за договором було визначено шестимісячний строк на виготовлення землевпорядної документації.

За вимогами статті 26 ЗУ «Про землеустрій» взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Відповідно до статті 14 Конституції право власності на землю набувається виключно відповідно то закону (норма прямої дії).

Отже, прямою нормою дії визначено саме право на землю, яке може бути реалізованим шляхом отримання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки. Такий дозвіл є окремим процесуальним (процедурним) етапом набуття та реалізації права на землю.

Порядок безоплатної приватизації (набуття права власності на землю) врегульовано ст. 116. 118 Земельного кодексу України. Надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки є першочерговою стадією набуття у власність права на землю.

Тобто сільська рада не може встановлювати обов`язки: для особи яка не є стороною правовідносин; якщо таке прямо не передбачено законом (стаття 19 Конституції України).

Згідно статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинннх законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 3 рішення від 17.10.2017 08 ІІавлівською сільською радою встановлено вимогу в порядку не передбаченому законодавством або іншими нормативно-правовими актами; не в межах та не у спосіб передбачений чинним законодавством.

Павлівська сільська рада порушила право позивача на набуття права на землю гарантоване ст.14 Конституції України.

Відповідно до статті 21 ЗУ «Про землеустрій» органи місцевого самоврядування здійснюють організацію і планування землеустрою відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом.

Діючим законодавством не передбачено встановлення будь-якого терміну (строку) на виготовлення будь-якої документації із землеустрою.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

У рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 Конституційний Суд України вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженосі і трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість, але ризик будь- якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За вимогами пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських рад належить: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з вищевикладеним, рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » в частині встановлення у пункті 3 рішення терміну на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки один рік, є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» суд зазначає наступне.

Під час виготовлення проекту землеустрою (виконання топографо-геодезичних робіт) позивачеві стало відомо, що на земельну ділянку на яку позивачеві вже рішенням від 17.10.2017 №08 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, іншій особі рішенням сільської ради також надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку (рішення від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробкою проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_2 ).

Рішення №43 від 23.08.2018 року було прийнято на підставі п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у відповідності до статей 12,33,118,121,126 Земельного кодексу України.

Зокрема, ОСОБА_2 є депутатом Павлівської сілської ради. На думку позивача, прийняття сільською радою рішення від 23.08.2018 №43 носить характер упередження, заздалегідь сформованої думки з даного приводу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (частина дев`ята статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 186-1 Земельного кодексу, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (частина перша). Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (частина четверта). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п`ята).

Частиною шостою наведеної статті передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України закріплено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Тобто дозволів на розробку проекту із землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж земельної ділянки у власність може бути надано відповідачем у необмеженій кількості, і це не означає, що всім, кому надано цей дозвіл стануть власниками цієї земельної ділянки.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями позивача, що відповідачем не може надаватися дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж земельної ділянки у власність декільком особам та те, що надання дозволу на виготовлення проекту відведення на цю саму земельну ділянку третій особі по справі унеможливлює в подальшому здійснення реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача про наявність у третьої особи переваги на отримання земельної ділянки у власність, оскільки в межах розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства можуть бути розглянуті рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень на предмет їх узгодження з вимогами законодавства, тобто чи вчинені вони в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. При цьому, суддя враховує, що питання передачі земельної ділянки у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатися, а тому адміністративним судом не може бути надана оцінка наявності переваг тієї чи іншої особи.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 23.08.2018 №43 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» є обгрунтованим і скасуванню не підлягає.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі була Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70005, Запорізька обл., Вільнянський район, с. Павлівське, вул. Залізнична, буд.28, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Павлівської сільської ради Вільнянського району від 17.10.2017 №08 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » в частині встановлення у пункті 3 рішення терміну на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки один рік.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.05.2019.

Суддя М.С. Лазаренко