Справа № 826/14875/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2019 року

Київ

справа №826/14875/16

адміністративне провадження №К/9901/67209/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року (суддя Добрівська Н.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року (судді: Карпушова О.В. (головуючий), Губська Л.В., Кобаль М.І.) у справі № 826/14875/16 за позовом Приватного підприємства «КРАСПРОМ» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною дію, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне підприємство «КРАСПРОМ» (далі - позивач, ПП «КРАСПРОМ») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 1 від 21.05.2016 та зобов`язання ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві вважати прийнятою та зареєстрованою звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року від 08.09.2016, звіт розшифровки податкових зобов`язань з податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року від 08.09.2016, доставлені до ДПС України 08.09.2016.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, всупереч встановленим податковим законодавством вимогам та не у відповідності до них, безпідставно відмовила ПП «КРАСПРОМ» у прийнятті податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року з додатком 5, яка надіслана засобами електронного зв`язку, датою їх фактичного отримання контролюючим органом.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 1 від 21.05.2016. Визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість Приватного підприємства «КРАСПРОМ» за звітний податковий період «серпень» 2016 року та додаток 5 до неї такими, що подані 08.09.2016.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві неправомірно не прийняло податкову звітність ПП «КРАСПРОМ» датою її фактичного отримання контролюючим органом, оскільки відмовляючи у прийнятті вказаної податкової звітності контролюючим органом не було доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства України та умов Договору про визнання електронних документів від 21.05.2016 № 1 укладеного позивачем із ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, тоді як позивачем було виконано всі умови вказаного договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «КРАСПРОМ» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 травня 2016 року між ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та ПП «КРАСПРОМ» укладено договір № 1 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної фіскальної служби засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу. Пунктом 3 розділу 6 даного договору зазначено «Строк дії договору», зокрема, вказаний договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

8 вересня 2016 року позивач надіслав до органу Державної фіскальної служби податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період «серпень» 2016 року з додатком 5 (розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року).

Згідно з квитанціями № 1 вказану звітність доставлено до Державної фіскальної служби України 08.09.2016, проте документ не прийнято з відміткою «можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності». Також, позивачем засобами електронного зв`язку направлено договір про визнання електронних документів від 21.05.2016, відповідно до квитанції № 2.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо того, що згідно з вимогами чинного податкового законодавства, платник податків не позбавлений права подавати податкові документи, зокрема, на паперових носіях.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункти 49.8, 49.9, 49.10 статті 49.

49.8. Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

49.9. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

49.10. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

10.2. Пункт 201.1 статті 201.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

11. Цивільний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 651.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

13. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в запереченнях на адміністративний позов, в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

14. Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженій наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233. Додатком 1 до вказаної інструкції затверджено примірний договір про визнання електронних документів, відповідно до пункту 4 розділу 6 якого, орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

15. З умов пунктів 3, 4, 5 розділу 6 Договору, договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

16. Тобто, чинними нормативно-правовими актами (які також зазначено в Договорі про визнання електронних документів) передбачено вичерпний перелік підстав розірвання договору в односторонньому порядку органами державної фіскальної служби.

17. Судами першої та апеляційної інстанцій зазначено, що контролюючим органом, під час розгляду справи, всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (зокрема, статті 77, у редакції Закону, на момент прийняття рішення судами першої та апеляційної інстанцій), не було надано жодних доказів того, що позивач змінював місце реєстрації та, що строк чинності посилених сертифікатів відкритих ключів закінчився або платник податків не надав нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих.

18. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП «КРАСПРОМ» 8 вересня 2016 року було надіслано до органу Державної фіскальної служби податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період «серпень» 2016 року з додатком 5 (розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року), яка була доставлена до контролюючого органу, але не прийнята через помилку: «Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності».

19. Таким чином, колегія суддів зазначає, що чинними нормативно-правовими актами передбачено вичерпний перелік підстав для одностороннього розірвання Договору про визнання електронних документів: закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів і ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; зміна платником податків місця реєстрації. Вказані підстави повинні обґрунтовуватися наявними в матеріалах справи доказами, а не лише припущеннями контролюючого органу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві не було виконано умов договору про визнання електронних документів від 21 травня 2016 року № 1 та не підтверджено наявності законодавчо визначених підстав для розірвання зазначеного договору в односторонньому порядку.

21. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року слід залишити без задоволення.

22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 826/14875/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду