Справа № 140/202/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4490/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

за участі представника відповідача: Сахарчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року (рішення ухвалене о 14:30 хв. у м. Луцьк судом у складі головуючого судді Ковальчука В.Д., повний текст рішення складено 07.03.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 листопада 2018 року №Ф-3031-52.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ГУ ДФС у Волинській області 15.11.2018 року винесена вимога №Ф-3031-52 про сплату боргу (недоїмки), з якої слідує, що станом на 31 жовтня 2018 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 15561,08 грн. Позивач вказує на те, що відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.06.2012 року №673, виданого на підставі рішення Волинської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 6/251 від 22.06.2012 року, має право на заняття адвокатською діяльністю. З 09.07.2012 року перебуває на обліку в органах державної податкової служби. В період з 12.08.2008 року по 29.01.2016 року працював як найманий працівник у Приватні фірмі Юкон на посаді юриста, а з 01.02.2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. З 08.02.2016 року позивач перебуває на обліку як платник єдиного внеску за видом економічної діяльності 69.10 «Діяльність в сфері права».

Позивач зазначає, що протягом 2016-2018 років ним, як фізичною особою-підприємцем, сплачувався єдиний податок з доходів, одержаних від підприємницької діяльності та сплачувався єдиний соціальний внесок. Разом з тим, контролюючим органом безпідставно, всупереч вимогам законодавства винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.11.2018 року №Ф-3031-52, якою зобов`язано сплатити заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як для платника, який провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, в розмірі 15561,08 грн., що призводить до необхідності сплати другий раз єдиного внеску за одну і ту ж діяльність. Просив оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) визнати протиправною та скасувати.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Волинській області від 15 листопада 2018 року №Ф-3031-52

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач - Головне управління ДФС у Волинській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) та зупинила свою адвокатську діяльність, не сплачує ЄСВ виключно за умови дотримання порядку зняття з обліку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі рішення Волинської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.06.2012 року №6/251 ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, про що йому видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №673 від 27 червня 2012 року (а.с.19). Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 09.07.2012 року №467 платник податків адвокат ОСОБА_1 узятий на облік в органах державної податкової служби 09.07.2012 року за №2852 (а.с.17). Згідно із повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску від 04.07.2012 року №430, платник єдиного внеску ОСОБА_1 узятий на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області 03.07.2012 року (а.с.18). Як вбачається із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , з 12.08.2008 року по 29.01.2016 року ОСОБА_1 працював у Приватній фірмі Юкон на посаді юриста (а.с.19). 01.02.2016 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності якого є: 69.10 «Діяльність у сфері права», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі-підприємців та громадських формувань (а.с.22). Позивач перебуває з 01.02.2016 року на спрощеній системі оподаткування як платник 3-ої групи єдиного податку, видом господарської діяльності згідно з КВЕД якого є: 69.10 «Діяльність у сфері права», про що свідчить Витяг з реєстру платників єдиного податку від 08.02.2016 року №489 (а.с.23).

З лютого 2016 року позивачем, як фізичною особою-підприємцем, самостійно нараховано суми доходу та єдиного внеску, про що подано звітності за 2016-2018 роки про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (а.с.24-26). На підставі даних інтегрованої картки платника податків (а.с.36-42) контролюючий орган сформував та надіслав позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15 листопада 2018 року №Ф-3021-52, відповідно до якої ГУ ДФС у Волинській області вимагає сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 15561,08 грн., яка виникла станом на 31 жовтня 2018 року (а.с.14).

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Відповідно до пункту 65.2 статті 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому відповідно до підпункту 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 Податкового кодексу України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України № 464-VI від 08.07.2010 року "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Згідно із п.3 ч.1 ст.7 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно ч.ч. 2 та 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності якого є: 69.10 «Діяльність у сфері права», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі-підприємців та громадських формувань, і з 01.02.2016 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник 3-ої групи єдиного податку, видом господарської діяльності згідно з КВЕД якого є: 69.10 «Діяльність у сфері права», про що свідчить Витяг з реєстру платників єдиного податку від 08.02.2016 року №489 (а.с.23).

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі №140/202/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.06.2019р.