Справа № 420/1318/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1318/19
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Коваля М.П.

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на неправильне застосування відповідачем вимог статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», не застосування до спірних правовідносин положень ст. 91 Закону України «Про нотаріат», просив суд: визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М.: №58370564 від 13 лютого 2019 про відкриття виконавчого провадження; №58370564 від 13 лютого 2019 про арешт майна боржника; №58370564 від 13 лютого 2019 про стягнення основної винагороди.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 25 березня 2019 ухвалено рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо надіслання боржнику документів виконавчого провадження, підстави для визнання його дій протиправними - відсутні.

Суд попередньої інстанції відхилив твердження позивача про те, що Закон України "Про нотаріат" є спеціальним законом по відношенню до Закону України "Про виконавче провадження", адже у Законі України "Про виконавче провадження" чітко вказано що всі інші закони і нормативно-правові акти мають прийматися на підставі цього Закону (2016 року). Це означає що Закон "Про нотаріат" який було прийнято у 1993 році не може застосовуватись якщо він встановлює інший ніж Закон (2016 року) порядок виконання виконавчих написів нотаріусів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказав на те, що викладені ним обставини не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження наведені не як підставу для визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця, як це зазначив суд у своєму рішенні, а з метою доведення свого права на звернення до адміністративного суду за відсутності пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 також стверджує, що за принципом превалювання спеціальної норми над загальною, Закон України «Про нотаріат» в частині строку пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання є спеціальним законом по відношенню до Закону України «Про виконавче провадження», а тому строк пред`явлення виконавчого напису нотаріуса від 19 травня 2017 закінчився 20 травня 2018.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Притуляк В.М. спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження": «Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню».

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 3, вище згаданого Закону: «Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів».

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» визначено: «Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"

При цьому, ст. 91, цього ж Закону, встановлює: «Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення».

У свою чергу ч.1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено: «Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом».

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати».

«Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом першої інстанції встановлено, що 19 травня 2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис №9057 про задоволення, за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у розмірі заборгованості 24733 дол. 67 центів США шляхом звернення стягнення квартири АДРЕСА_1 ( Предмет іпотеки). Власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , У виконавчому написі нотаріуса була зазначена адреса боржника: АДРЕСА_3 .

13 лютого 2019 до приватного виконавця поштою надійшла заява від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Цього ж дня (13 лютого 2019) приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №583705564 та постанову про арешт майна боржника, зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також постанову про стягнення з боржника виконавчого винагороди у сумі 2473 доларів 97 центів США.

13 лютого 2019 відповідачем, на зазначену адресу позивача, надіслано поштове відправлення 417 з додатками: постанова про відкриття виконавчого провадження; постанова про арешт майна боржника; постанова про стягнення основної винагороди.

Після отримання інформації про зміну адреси боржника, а саме 11 березня 2019 приватний виконавець надіслав повідомлення зареєстроване в реєстрі відправлень №431 від 11 березня 2019, за адресою вул. Академіка Корольова, буд. 85/2, кв. 39.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправними і скасування постанов Грушецький В.О. вважає, що розглядаючи питання про можливість відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про стягнення основної винагороди приватний нотаріус повинен був керуватися нормами спеціального Закону, а саме ст. 91 Закону України «Про нотаріат» де встановлено строк пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання - протягом одного року з моменту його вчинення. Тобто з 19 травня 2017. Трьохрічний строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, встановлений ч.1, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - є загальним строком, а тому не може застосовуватись до правовідносин, які розглядаються.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями позивача та визнає правильними висновки суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Наведена вище Законі України "Про виконавче провадження" чітко вказано що всі інші закони і нормативно-правові акти мають прийматися на підставі цього Закону (2016 року). Це означає що Закон "Про нотаріат" який було прийнято у 1993 році не може застосовуватись якщо він встановлює інший ніж Закон (2016 року) порядок виконання виконавчих написів нотаріусів.

Водночас після прийняття в 2016 році Закону України «Про виконавче провадження», яким врегульовано строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання та встановлено загальний трьох річний термін, спостерігається збіг темпоральної (часової) та змістовної (сутнісної) колізій правових норм одного й того ж рівня.

При цьому, Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом у питаннях примусового виконання, а Закон України «Про нотаріат», який набрав законної сили у 1993 році, що врегульовує питання вчинення нотаріальних дій, тобто є спеціальним саме для цих правовідносин, встановлює - виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що для подолання цієї правової колізії, необхідно враховувати характер правовідносин, що склалися між сторонами та правило врегулювання темпоральної колізії, відповідно до якого пізніше прийнятий закон скасовує закон, який був прийнятий раніше.

Отже, з урахуванням всього вище викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спеціальним Законом відносно примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №9057 про задоволення, за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у розмірі заборгованості 24733 дол. 67 центів США шляхом звернення стягнення квартири АДРЕСА_1 (Предмет іпотеки) - є Закон «Про виконавче провадження». Дії та рішення Приватного виконавця Притуляка В.М. стосовно прийняття постанов: про відкриття виконавчого провадження №583705564; про арешт майна боржника; про стягнення з боржника виконавчого винагороди у сумі 2473 доларів 97 центів США - законні та обґрунтовані.

Таким чином, при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні ОСОБА_1 . фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування постанов - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повне судове рішення виготовлено 18 червня 2019.

Суддя-доповідач:

Судді: