Справа № 240/4255/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/4255/19

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Рудченко В.К.,

за участю: представника позивача Курдиляса Ю.Л.,

представника відповідача Кальковця В.П.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 №,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 26.12.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач неправомірно визначив граничний термін сплати товариством узгодженого грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями № , № від 28.08.2017, що у свою чергу призвело до безпідставно винесеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач також зазначає, що встановлені відповідачем порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України, а саме несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість, не відповідає дійсності, так як, Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" погашення грошового зобов`язання у розмірі 1218570,09 грн здійснювалося у строк з 14.09.2018 по 21.09.2018, тобто без порушення термінів сплати, з порушенням термінів сплати були здійснені платежі з 24.09.2018 по 28.09.2018 на загальну суму 15040000 грн. При цьому наголошує, що відповідач повинен був зменшити суму застосованих позивачу санкцій та винести нове податкове повідомлення-рішення, однак вказане не здійснив, що в свою чергу є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ухвали судді від 04.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Встановлено сторонам у справі строк для подання заяв по суті.

25 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що Державним підприємством «Житомирський лікеро-горілчаний завод» в порушення пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено визначене контролюючим органом грошове зобов`язання по податкових повідомленнях-рішеннях форми «Ш» від 28.08.2017 за № та № за платежем податок на додану вартість, у зв`язку із цим заперечує проти доводів позивача та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Встановлено, що 29.11.2018, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств виробників підакцизної продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пунктом 40.1 статті 40, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, проведена камеральна перевірка з питань несвоєчасної сплати визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання по податкових повідомленнях-рішеннях форми «Ш» № та № від 28.08.2017 Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» за платежем - податок на додану вартість.

Перевіркою встановлено порушення п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено визначене контролюючим органом грошове зобов`язання по вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях за платежем - податок на додану вартість у сумі 2719310,20 грн.

За наслідками перевірки Офісом великих платників податків ДФС (далі-відповідач) складено акт №3864/28-10-41-64/00375504 від 29.11.2018 та винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 10% від суми грошового зобов`язання у розмірі 272250,04 грн.

Не погоджуючись з висновками викладеними в акті, позивач звернувся до відповідача із запереченням на акт камеральної перевірки №3864/28-10-41-64/00375504 від 29.11.2018.

За наслідками розгляду яких, відповідачем було прийнято рішення №53937/10/28/10-41-04-08 від 20.12.2018, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін, у зв`язку із чим контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018 (а.с.33).

Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод», не погоджуючись із податковим повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі ПК України).

В силу статті 62 ПК України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4, пункту 20.1. статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В свою чергу, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки передбачений статтею 76 ПК України.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018 прийняте на підставі акта камеральної перевірки від 29.11.2018 року №3864/28-10-41-64/00375504, яким встановлено порушення строків сплати податкового зобов`язання, встановлених пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Щодо моменту з якого у позивача виникли податкові зобов`язання за платежем з податку на додану вартість у розмірі 2726293,37 грн, що і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом, суд зауважує наступне.

Податкові зобов`язання визначені у податкових повідомленнях-рішеннях форми «Ш», зокрема:

- № від 28.08.2017 винесене за платежем податку на додану вартість у розмірі 1377362,31 грн;

- № від 28.08.2017 винесене за платежем податку на додану вартість у розмірі 1348931,06 грн;

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися в судовому порядку, проте відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 у задоволення позовних вимог Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" відмовлено.

В силу приписів ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Однак, вказане судове рішення підприємством не оскаржувалося.

Частиною першою ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відтак, спірним моментом у даній справі є набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що тридцяти денний строк апеляційного оскарження, прийнятого Окружним адміністративним судом міста Києва судового рішення у справі №826/15741/17, обраховується наступним днем після складання повного судового рішення - 11 серпня 2018 року.

Строк для оскарження судового рішення у позивача був строк з 11.08.2018 по 08.09.2018 (вихідний). При цьому, слід зазначити, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, в даному випадку 10.09.2018. Тобто, позивач мав право подати апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 до 10.09.2018.

Проте, Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не скористалося своїм правом на апеляційне оскарження, відповідно рішення суду набрало законної сили і вищевказані грошові зобов`язання за платежем з податку на прибуток, можуть вважатися узгодженими з наступного дня після закінчення строку на апеляційне оскарження, тобто 11.09.2018.

Таким чином, 11.09.2018, у позивача виникли податкові зобов`язання визначені контролюючим органом на загальну суму 2726293,37 грн з податку на додану вартість.

Відтак, пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, як вже зазначалося, податкові зобов`язання позивача визначені контролюючим органом на загальну суму 2726293,37 грн вважаються узгодженими з 11.09.2018, а тому у відповідності до п.57.3 ст.57 ПК України, Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" зобов`язано було сплатити нараховану суму грошового зобов`язання, у строк з 12.09.2018 (наступний день за днем такого узгодження) та на протязі 10 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснювалося погашення узгодженого грошового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями №, № від 28.08.2017 у період з 14.09.2018 по 28.09.2018, про що свідчать копії платіжних доручень (а.с.42-50), а саме: №930 від 14.09.2018 (15370,09 грн), №962 від 18.09.2018 (300800 грн), №1001 від 19.09.2018 (300800 грн), №1028 від 20.09.2018 (300800 грн), №1054 від 21.09.2018 (300800 грн), №1085 від 24.09.2018 (300800 грн). №1144 від 26.09.2018 (300800 грн), №1159 від 27.09.2018 (300800 грн) та №1162 від 28.09.2018 (601600 грн).

Тобто, з оглянутих судом матеріалів справи слідує, що з дотриманням п.57.3 ст.57 ПК України, позивачем були здійснені платежі за період з 14.09.2018 по 21.09.2018 на суму 1218570,09 грн, а з порушенням термінів сплати були здійснені платежі з 24.09.2018 по 28.09.2018 на загальну суму 1504000 грн.

При цьому, слід наголосити, що контролюючий орган повинен був зменшити суму застосованих штрафних санкцій, однак вказаного не вчинив, чим і порушив права позивача, за захистом яких останнє звернулося до суду.

Суд не погоджується із твердженням відповідача, проте, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 набрало законної сили 31.08.2018, тобто протягом тридцяти днів з моменту проголошення його вступної та резолютивної частин. Слід зауважити, що оскільки в судовому засіданні, 31.07.2018, було проголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення, відповідно тридцяти денний строк, у відповідності до ч.2 ст.295 КАС України, повинен бути обчислений з дня складення повного судового рішення, тобто з 10.09.2018.

З огляду на встановлені обставини справи та норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, відповідачем в процесі розгляду адміністративної справи не доведено суду правомірність свого рішення.

Суд наголошує, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень за вересень 2018 року позивачем були сплачені узгоджені грошові зобов`язання у розмірі 2722570,09 грн.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищенаведене, проаналізувавши в сукупності матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 26.12.2018 визнанню протиправним та скасуванню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (вул.Святослава Ріхтера, 38, м.Житомир,10008, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11-г, м.Київ 119,04119, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 26.12.2018.

Стягнути на користь Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України () 4083 (чотири тисячі вісімдесят три) грн 75 коп витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 13 червня 2019 року