Справа № 1140/3167/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року справа № 1140/3167/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2018 року стосовно застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Водночас, просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимогу позову.

Пояснив, що Управління порушило порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

Стверджував, що інспектор Управління не пропонував ознайомитись з актом перевірки, а, оглянувши автомобіль, одразу ж дав можливість продовжити рух.

Зазначив, що відповідач не сповістив про час і місце розгляду матеріалів перевірки, позбавивши права на участь у процесі прийняття рішення.

Повідомив, що транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом, що позбавляє обов`язку вести особисту картку та індивідуальну контрольну книжку водія.

Пояснив, що Інспектор Управління не зміг отримати інформацію з цифрового тахографа, оскільки не мав відповідного пристрою, на який записується інформація про рух транспортного засобу.

Управління заперечило щодо задоволення позову, надіславши відзив на нього (а.с.32-37).

У судовому засідання представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 не притягували до адміністративної відповідальності.

Штраф застосовано відповідно до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон).

Пояснила, що позивач (водій) відмовився ставити підпис у акті перевірки, про що зазначено інспектором.

Стверджувала, що ОСОБА_1 належним чином повідомили про час і місце розгляду матеріалів перевірки, під час якої він не надав особистої картки водія, роздруківки даних роботи цифрового тахографа та індивідуальної контрольної книжки водія.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.91-92).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 06 вересня 2018 року під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт у сфері перевезень інспектори Управління зупинили автомобіль «Івеко» (з причепом) № НОМЕР_1 (а.с.38).

Власник транспортного засобу позивач (а.с.11).

У товарно-транспортній накладній від 06 вересня 2018 року вказано, що перевезення здійснювалось ТОВ «Аврора Транспортна Логістика», а водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 (а.с.41-42).

Позивач визнав, що того дня автомобіль під його керуванням зупинив інспектор Управління, котрий перевірив роботу цифрового тахографа (а.с.40).

ОСОБА_1 пояснив, що особиста картка та контрольна книжка водія не велась, оскільки автомобіль обладнаний цифровим тахографом.

Зазначив, що не зміг надати інспектору Управління дані цифрового тахографу, так як не мав відповідного обладнання.

Зазначив, що такого обладнання не мав і інспектор Управління.

06 вересня 2018 року інспектор Управління Мнека В.М. склав акт перевірки, у якому зазначив таке порушення відсутність особистої картки та індивідуальної контрольної книжки водія, ненадання роздруківки даних роботи цифрового тахографа (а.с.38).

У акті містяться відомості, що позивач відмовився надати пояснення та виконати підпис.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив обставини перевірки, які зазначені у акті.

Шеліпов Ю.В. у судовому засіданні твердив, що його не повідомляли про складання акту перевірки і не пропонували з ним ознайомитись.

10 жовтня 2018 року Управління прийняло постанову про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. (а.с.16).

Штраф накладено за порушення вимог статті 48 Закону відповідно до приписів абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 06 листопада 2018 року (а.с.17).

Управління не надало доказів направлення і отримання позивачем повідомлення про час та місце розгляду матеріалів перевірки, сповістивши суд про їх вилучення органом досудового розслідування (а.с.57-75).

Матеріали перевірки та притягнення до відповідальності вилучені органом досудового розслідування 14 листопада 2018 року.

Провадження у адміністративній справі відкрито 07 грудня 2018 року (а.с.1-2).

З часу отримання ухвали про відкриття провадження Управління не вчинило жодних дій стосовно отримання в органу досудового розслідування завірених копій матеріалів перевірки та притягнення до відповідальності.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, ОСОБА_1 не притягнуто до адміністративної відповідальності.

Притягнення до такого виду відповідальності відбувається за приписами КУпАП.

До позивача застосовано штрафну санкцію на підставі припису Закону.

Отже, вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення безпідставна.

Строк звернення до суду стосовно оскарження постанови Управління встановлено приписами частини 2 статті 122 КАС України.

Цією нормою права визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 не пропустив строку звернення до суду.

Вирішуючи позов, у суду виник обов`язок дати відповідь на таке запитання: чи повідомляло Управління позивача про час і місце розгляду матеріалів перевірки?

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Управління такий обов`язок не виконало.

Відповідач не надав доказів сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду матеріалів перевірки.

Позивач повідомив, що під час перевірки не вимагали надання пояснень та не повідомили про складання акту перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок).

Приписами пункту 25 Порядку встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Отже, Управління розглянуло справу позивача у строк, встановлений Порядком.

Приписами пунктів 26 та 27 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Припис підзаконного акту дублює припис пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України.

Цією нормою права встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Управління прийняло рішення без врахування такого права.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що постанова про накладення штрафу прийнята без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення (порушення припису пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України).

Тому, вона протиправна та її належить скасувати.

Суд не вправі робити висновок про порушення позивачем приписів статті 48 Закону, оскільки суд перевіряє правильність такого висновку, який надасть Управління, після забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 704,80 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

Судові витрати треба стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки Управління є її територіальним підрозділом без статусу юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області від 10 жовтня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей