Справа № 9901/779/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2019 року

Київ

справа №9901/779/18

адміністративне провадження №П/9901/779/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Бучик А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Берназюка Я.О., Гімона М.М., Стародуба О.П., Мороз Л.Л.

секретар судового засідання - Слободян О.М.

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_7,

представник відповідача - Погребняк С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення від 30.07.2018 №348 дп-18 у дисциплінарному провадженні №11/2/4-757 дс-162 дп-18

-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (надалі по тексту - відповідач) від 30 липня 2018 року № 348 дп-18 у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-757 дс - 162 дп-18 про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він не порушував своїх посадових та функціональних обов`язків, належним чином, повідомив безпосереднього керівника про відсутність на робочому місці, отримавши від останнього згоду. Таким чином, відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності через відсутність на робочому місці 05.04.2018 з поважних причин (хвороба).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення від 30 липня 2018 року № 348дп-18 відмовити. Вказує, що рішення Комісії від 30 липня 2018 року № 348дп-18 щодо накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 міста Києва ОСОБА_1 прийнято з урахуванням у всіх наявних доказів, є законним та обґрунтованим.

Відповіді на відзив позивачем до суду не подано.

Позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

У ході розгляду справи встановлено, що до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів 03.05.2018 надійшла дисциплінарна скарга керівника Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва Гавриша Р.В. про вчинення прокурором цієї прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Цього ж дня вказану скаргу за допомогою автоматизованої системи для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження визначено члену Комісії Юсипу В.В. , який 14.05.2018 прийняв рішення про відкриття щодо цього прокурора дисциплінарного провадження № 11/2/4-75 7дс-162дп-18.

За результатами перевірки 03.07,2018 членом Комісії Юсипом В.В . складено висновок про відсутність у діях прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 30 липня 2018 року № 348дп-18 прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора врегульовано Законом № 1697-VII.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 вказаного Закону дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, у якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Дисциплінарне провадження включає: 1) відкриття дисциплінарного провадження; 2) проведення перевірки дисциплінарної скарги; 3) розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; 4) прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; 5) оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; 6) застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Згідно із частиною першою статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з підстав систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики та порушення правил внутрішнього службового розпорядку

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 цього Закону після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Частиною п`ятою статті 47 Закону № 1697-VII визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Комісії заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Рішення в дисциплінарному провадженні Комісія приймає більшістю голосів від свого загального складу (частина перша статті 48 Закону № 1697-VII).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя вказаної статті).

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана; заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); звільнення з посади в органах прокуратури.

Верховний Суд звертає увагу на те, що визначальним у вирішенні цього спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Встановлено, що до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів 03.05.2018 надійшла дисциплінарна скарга керівника Київської місцевої Прокуратури №10 м. Києва Гавриша Р.В. про вчинення прокурором цієї прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Із змісту дисциплінарної скарги вбачається, що прокурор ОСОБА_1 протягом робочого дня 05 квітня 2018 року без поважних причин був відсутній на робочому місці, про що нікого не повідомив, що свідчить про вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених п. п. 6, 7 частини першої ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», тобто одноразове грубе порушення правил прокурорської етики та порушення правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з п. 1 розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого наказом прокурора міста Києва від 28 березня 2018 року за № 40, тривалість робочого часу прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури міста Києва становить 40 годин на тиждень. Діючим режимом роботи місцевої прокуратури встановлено таку тривалість робочого часу: початок роботи з 09.00 год. - упродовж робочого тижня; перерва на обід з 13.00 год. до 13.45 год. упродовж робочого тижня; кінець робочого дня в понеділок, вівторок, середу, четвер - о 18.00 год., у п`ятницю - о 16.45 год.; вихідні - субота, неділя. Напередодні святкових та неробочих днів тривалість робочого дня скорочено на одну годину.

Крім цього, відповідно до абз. 2 п. 2 розділу IV цих же Правил про свою відсутність на роботі прокурор або слідчий повідомляє безпосереднього керівника у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншими доступними способами із зазначенням причин відсутності.

Під час перевірки прокурор ОСОБА_1 пояснив, що 04.04.2018 він відчував слабкість та мав загальні ознаки застуди (кашель, нежить). Цього ж дня близько 16:00 год., перебуваючи у Шевченківському районному суді м. Києва, позивач зателефонував першому заступнику керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 та повідомив, що не повернеться на роботу через погане самопочуття та підвищену температуру тіла, з чим останній погодився. Також 04.04.2018 позивач отримав по телефону консультацію лікаря та домовився про його прийом наступного дня о 15.00 год. Однак, наступного дня лікар сама зателефонувала позивачу та повідомила, що через невідкладні справи зможе прийняти його тільки наступного дня та призначила йому курс лікування. 06.04.2018 під час прийому позивач повідомив лікаря про необхідність відкриття листка тимчасової непрацездатності з 05.04.2015, тобто, з дня, коли він за станом здоров`я був відсутній на роботі, однак, листок непрацездатності був відкритий лише з 06.04.2018, тобто, з дня, коли він офіційно з`явився на прийом. На лікуванні позивач перебував з 06,04.2018 по 20.04.2018 включно, хоча хворів вже з 05.04.2018.

Також позивач вказав, що з огляду на те, що він загубив телефон, 05.04.2018, після обіду, попросив свою сестру ОСОБА_6 зателефонувати його безпосередньому керівнику - першому заступнику керівника місцевої прокуратури ОСОБА_8 та повідомити про причини його відсутності на роботі.

В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що враховуючи те, що прокурор ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 05.04.2018 з поважних причин (хвороба), у його діянні відсутні ознаки прогулу. Разом із цим, про свою відсутність на роботі ОСОБА_1 як прокурор зобов`язаний був повідомити свого безпосереднього керівника будь-якими доступними способами із зазначенням причин відсутності.

Відповідач вказав, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 M. Києва, в порушення вимог абз. 2 п. 2 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого наказом прокурора міста Києва від 28.03.2018 за №40, не повідомив безпосереднього керівника про причини відсутності на робочому місці, хоча мав таку можливість, отже наявні підстави для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення, керуючись вимогами ст. ст. 46, 47, 48, 50, 77 та 78 Закону України «Про прокуратуру» та п.п. 61-63,120 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, Комісія врахувала характер проступку, його наслідки, особу прокурора, ступінь вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з покликанням відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву стосовно того, що позивачем не було вжито необхідних заходів в метою повідомлення причин власної відсутності на роботі свого безпосереднього керівника особисто, a не через смс - повідомлення з телефона його рідної сестри. Крім того, ОСОБА_1 мав можливість особисто зателефонувати керівнику з телефону сестри, від сусідів або від знайомих, але не зробив цього.

Заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо того, що незрозумілим залишаться факт розмови ОСОБА_1 з лікарем 5 квітня 2018 року, оскільки з пояснень позивача вбачається, що йому подзвонила в цей день лікар і повідомила, що через невідкладні справи зможе прийняти його тільки на наступний день. Таким чином, позивач мав доступ до телефонного зв`язку 05 квітня 2018 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком відповідача стосовно того, що позивач мав можливість 05 квітня 2018 року повідомити свого безпосереднього керівника про відсутність на роботі із зазначенням причин такої відсутності, однак не зробив цього, а тому наявні підстави для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача щодо порушення комісією процедури розгляду дисциплінарної скарги, а саме, прийняття участі в голосуванні на засіданні Комісії члена Комісії, який проводив перевірку, оскільки відповідно до витягу з протоколу Комісії № 41 від 30 липня 2018 року вбачається, що член Комісії Юсип B.B. не брав в участі у голосуванні відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо доводів позивача стосовно неотримання ним копії дисциплінарної скарги та висновку про відсутність чи наявність дисциплінарного проступку прокурора слід вказати наступне.

Згідно матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що відповідачем листом № 11/2/4-757дс-162дп-18 6784 вих18 від 22 травня 2018 року направленого позивачу (для вручення особисто) за адресою вул. Січових стрільців, 89, M. Київ, 04050, копію дисциплінарної скарги на 4 аркушах.

Крім того, позивачу за вищевказаною адресою було надіслано лист № 11/2/1-8315 вих-18 від 19 липня 2018 року, яким повідомлено про час та місце засідання Комісії, на якому розглядатиметься висновок щодо нього. Додатком до листа було надіслано копію дисциплінарної скарги на 4 аркушах та висновок про відсутність дисциплінарного проступку прокурора на 4 аркушах.

Таким чином, відповідачем виконано покладений на нього обов`язок щодо надіслання позивачу копії дисциплінарної скарги та висновку про відсутність дисциплінарного проступку.

Щодо доводів позивача стосовно неповідомлення його про відкриття дисциплінарного провадження слід вказати наступне.

Встановлено, що позивача листом № 11/2/4-757дс-162 дп-18-6784 вих. 18 від 22 травня 2018 року повідомлено про те, що членом Комісії Юсипом В.В . проводиться перевірка у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-757дс-162дп-18 за скаргою керівника Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва Гавриша Р.В. щодо ОСОБА_1

Позивача також було повідомлено, що 4 червня 2018 року останній може надати свої пояснення з приводу доводів, наведених у дисциплінарній скарзі, чим він скористався, надавши свої пояснення Комісії. Вказане підтверджує той факт, що позивач не міг не знати про відкриття стосовно нього дисциплінарного провадження. За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що оскаржене рішення відповідача відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема таке прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та пропорційно.

Не дають приводів для визнання протиправним рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів також інші, зазначені у позовній заяві, аргументи позивача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів останнього.

Суд, також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Враховуючи викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів (, місцезнаходження: вул. Мельникова, 81-б, 04050) про визнання протиправним та скасування рішення від 30.07.2018 №348 дп-18 у дисциплінарному провадженні №11/2/4-757 дс-162 дп-18.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 10.06.2019.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик,

Я.О. Берназюк,

М.М. Гімон,

О.П. Стародуб,

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду