Справа № 360/2004/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2004/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просив суд:

- визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги з 19.07.2018, відповідно до постанови Кабінету міністрів України Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01 жовтня 2014 року №505 - протиправною;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 , щомісячну адресну допомогу з 19.07.2018 по 18.01.2019, відповідно до постанови Кабінету міністрів України Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01 жовтня 2014 року №505, та здійснити виплату грошової допомоги з 19.07.2018 по 18.01.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , змушені були покинути своє місце проживання у м. Ровеньки та стати на облік як внутрішньо переміщені особи. З січня 2018 року вони перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Управлінні соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області. 19 липня 2018 року позивач звернулася до управління соціального захисту населення з заявою на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. 14 серпня 2018 року відбулося засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам, на якій було розглянуто заяву та прийнято рішення про призначення соціальних виплат членам сім`ї. Так, відповідно до довідки УСЗН Кремінської РДА від 15.04.2019, з липня 2018 року по січень 2019 року виплачено по 3 тис. грн., тобто лише на її неповнолітніх дітей. Тобто, за вищевказаний період позивач не отримала на себе щомісячну адресну допомогу у розмірі 2 652 грн. Згідно з наданої відповіді Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 26.04.2019, № 1802 зазначено, що згідно чинним законодавством права на виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивач не має, оскільки старші діти вже навчаються в Новоастраханській ЗОШ І-ІІІ ступенів, а молодший син ОСОБА_4 , відвідує дошкільну групу денного перебування, тобто, начебто, позивач не здійснює постійного догляду за трьома дітьми. Жодних рішень щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат при Кремінській райдержадміністрації чи управлінням соціального захисту населення не приймались. Позивач вважає такі дії протиправними.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 1-2).

12 червня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-42) в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кремінської райдержадміністрації з 16 січня 2018 року. 19 січня 2018 року громадянка ОСОБА_1 вперше звернулась до управління соціального захисту населення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Вищезазначена допомога була призначена сім`ї ОСОБА_5 (працездатна особа, яка не працює), включаючи саму заявницю, а також ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_6 (дитина до 18 років), ОСОБА_3 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 : з 19.01.2018 по 19.01.2018 2400,00 грн; з 20.01.2018 по 18.03.2018 3442,00 грн; з 19.03.2018 по 18.05.2018 3221,00 грн; з 19.05.2018 по 18.07.2018 3000,00 грн.

19 липня 2018 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до управління соціального захисту населення із заявою на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витратна проживання на наступний строк. Вищезазначена допомога була призначена сім`ї ОСОБА_1 , а саме, ОСОБА_2 (дитина до 18 років), ОСОБА_6 (дитина до 18 рсків), ОСОБА_3 (дитина до 18 років) за місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 : з 19.07.2018 по 18.01.2019 - 3000,00 грн.

Пунктом 7 Постанови № 505 визначено, що, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але ні більш як до досягнення ними, шестирічного віку; громадян, які мають трьох або більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягай 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Тобто у разі, коли внутрішньо переміщена особа працездатного ріку з об`єктивних, незалежних від неї причин не може працювати, вона має право на отримання щомісячної грошової допомоги. Але у громадянки ОСОБА_1 двоє старших дітей відвідують школу, а молодша дитина - дошкільну групу денного перебування НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ». Отже і об`єктивних причин не працювати Чорноморець,Н ОСОБА_7 на даний час не має. Тому Управління не вбачає достатніх правових підстав для призначення Позивачу щомісячної грошової допомоги на проживання.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до УСЗН Кремінської районної державної адміністрації Луганської області із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на себе та своїх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 88-90, 95-97, 104-106).

Також 19 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 84-85).

Рішенням УСЗН Кремінської райдержадміністрації від 21.05.2018 було призначено щомісячну адресну допомогу на заявницю у розмірі 442,00 грн, а також на її дітей: ОСОБА_2 (дитина до 18 років) у розмірі 884,00 грн; ОСОБА_6 (дитина до 18 років) у розмірі 884,00 грн; ОСОБА_3 (дитина до 18 років) у розмірі 884,00 грн (а.с. 79).

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги на наступний шестимісячний строк (а.с. 73-74).

Рішенням УСЗН Кремінської райдержадміністрації про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16.08.2018 було призначену щомісячну адресну допомогу на: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитина до 18 років) у розмірі 1000,00 грн, ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина до 18 років) у розмірі 1000,00 грн, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина до 18 років) у розмірі 1000,00 грн. На ОСОБА_1 допомогу не призначено, та в пункті категорія працездатності зазначено, що позивач працездатна, не здійснює догляду (а.с. 71).

Листом Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 26.04.2019 №1802 повідомлено, що згідно наданих документів. ОСОБА_1 дійсно виховує 3 дітей, але старші діти вже навчаються в Новоастраханській ЗОШ І-Ш ступенів, а молодший син ОСОБА_4 відвідує дошкільну групу денного перебування. Тобто, постійного догляду за трьома дітьми ОСОБА_1 не здійснює. Отже, згідно з чинним законодавством права на виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не має. На підставі вищевикладеного щомісячна адресна допомога була призначена сім`ї ОСОБА_1 у складі трьох неповнолітніх дітей громадянки (а.с. 29-32).

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України 01.10.2014 прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Відповідно до абзаців другого, четвертого пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з абзацом першим пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Аналізуючи зазначену норму Порядку №505, суд зазначає, що пунктом сьомим виділено окрему категорію осіб, яким виплата допомоги на наступний період припиняється, а саме це особи працездатного віку, яким було призначено виплату грошової допомоги, але які протягом періоду її виплати не працевлаштувались.

Також пунктом сьомим Порядку №505 виділено виключні категорії осіб працездатного віку, на яких не поширюється умова щодо обов`язкового працевлаштування для призначення грошової допомоги на наступний період, а саме це:

- громадяни, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку;

- громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку;

- громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними;

- громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку;

- фізичні особи, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання.

В даному випадку позивач відноситься до категорії громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними, оскільки матеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей віком до 16 років і доглядає за ними.

Тому, на позивача не поширюється вимоги пункту сьомого Порядку №505 щодо обов`язкового працевлаштування для призначення грошової допомоги на наступний період, а тому така допомога повинна бути призначена.

Відповідач в обґрунтування відмови ОСОБА_1 в призначенні адресної допомоги зазначив, що згідно наданих документів старші діти позивача вже навчаються в школі, а молодший син відвідує дошкільну групу денного перебування, а тому постійного догляду за трьома дітьми не здійснює.

Суд вважає такі доводи відповідача не прийнятними з огляду на таке.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частин першої-третьої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Отже, держава зобов`язана вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у вихованні дітей, в тому числі у разі набуття такого права надавати належний соціальний захист.

Позивач є одинокою матір`ю, та крім того внутрішньо переміщеною особою, яка виховує трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, та має право на отримання адресної щомісячної допомоги.

Тобто, в даному випадку відповідачем невірно та на власний розсуд тлумачяться норми законодавства щодо отримання внутрішньо переміщеними особами щомісячної адресної допомоги, а тому суд вважає, що в даному випадку мало місце свавільне втручання відповідача у право позивача на отримання належним чином встановленої соціальної допомоги.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження факту припинення догляду за трьома дітьми ОСОБА_1 , зокрема, припинення батьківських прав, перебування дітей або одного з дітей у навчальних закладах на цілодобовій основі (школи-інтернат, тощо), які б могли свідчити про припинення догляду позивачем за трьома дітьми, відповідачем не надано.

В свою чергу суд зазначає, навчання дітей позивача в Новоастраханській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів не здійснюється на цілодобовій основі, а тому твердження відповідача про те, що позивач не здійснює догляду за дітьми є необґрунтованими

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні у справі Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 25 рішення).

Таким чином, втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді щомісячної адресної допомоги, суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 17 травня 2019 року відстрочено сплату позивачу судового збору до ухвалення рішення у справі (а.с. 1-2).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги з 19.07.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (ідентифікаційний код: 03196937, місцезнаходження: 92900, Луганська обл., Кремінський район, місто Кремінна, вулиця Побєди, будинок 1 А) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», за заявою від 19 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (ідентифікаційний код: 03196937, місцезнаходження: 92900, Луганська обл., Кремінський район, місто Кремінна, вулиця Побєди, будинок 1 А) на користь Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова