Справа № 808/7195/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року (о 10 год. 50 хв.)Справа № 808/7195/14 Провадження №ДО/808/634/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь»

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі Маріупольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (далі ПрАТ «Азовелектросталь», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1 814 234,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати у встановлені законодавством строки узгодженої суми податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб за травень-серпень 2014, самостійно визначених платником податків шляхом подання податкової декларації за 2014 рік. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 1 814 234,76 грн.

Ухвалою судді від 18.11.2014 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено судове засідання на 02 грудня 2014 року. Відповідачу запропоновано надати заперечення на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 02 грудня 2014 року надіслав до суду відзив (вх. №489693), у якому із посиланням на приписи Податкового кодексу України вказує, що відповідно до декларації ПрАТ «Азовелектросталь» нарахувало за 2014 рік суму орендної плати за землі державної або комунальної власності у розмірі 5 442 704,23 грн. зі сплатою щомісячно 453 558,69 грн. Пояснює, що листом від 06.06.2014 №301/1-53 звернувся до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів із заявою про сплату орендної плати за землю у розмірі 453 558,69 за травень 2014 за рахунок надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток, проте останнім проінформовані відповідача, що у зв`язку із блокуванням електронної системи платежів через захват приміщень, неможливо провести залік. У той час, Маріупольською ОДПІ прийнято податкову вимогу від 02.07.2014 №3035-25 про наявність станом на 01.07.2014 суми податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 453 558,69 грн. Зазначає, що 07.07.2014 відповідач повторно звернувся до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів про сплату орендної плати за травень та червень 2014 року за рахунок надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток, однак 28.08.2017 листом №15774/10/28-10-20-3-20 повідомлено про складну ситуацію у країні та зменшення надходжень до Державного бюджету, та не зважаючи на заяви підприємства, залік надміру сплачених коштів в рахунок сплати орендної плати за землю так і не було проведено. Окремо звертає увагу суду, що усі земельні ділянки відповідача розташовані на території м. Маріуполя, а тому ПрАТ «Азовелектросталь» Законом України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 14.04.2014 звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Таким чином, оскільки на підставі ст. 6 вказаного Закону у ПрАТ «Азовелектросталь» з 14.04.2014 відсутній обов`язок щодо сплати за користування земельними ділянками, відповідно у відповідача відсутній і податковий борг зі сплати за користування земельними ділянками (земельного податку та орендної плати), у зв`язку із чим адміністративний позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 02.12.2014 провадження у справі зупинено до 23 грудня 2016 року.

23.12.2016 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 23.12.2014 зупинено провадження у адміністративній справі №808/7195/14 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/8404/14 ДО/808/1157/14 за адміністративним позовом ПАТ «Азовелектросталь» до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та скасування податкової вимоги.

16 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив (вх. №15211), у якому додатково зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2018 по справі №808/8404/14 ДО/808/1157/14 було встановлено, що не проведення позивачем заліку надміру сплачених коштів призвело до порушення ПрАТ «Азовелектросталь» строку сплати узгодженого податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за травень, червень, липень 2014 року. Просить також звернути увагу, що ПрАТ «Азовелектросталь» з початку свого заснування зареєстровано та здійснює господарську діяльність у м. Маріуполі Донецької області, яке відповідно до переліку населених пунктів, є таким населеним пунктом, де проводилась антитерористична операція, а отже по відношенню до нього діють норми Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», тому підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками є здійснення суб`єктом господарювання діяльності саме на території проведення антитерористичної операції та в період її проведення, інших умов (підстав) для звільнення платника податку від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності Законом не передбачено. Зауважує, що керуючись приписами діючого законодавства, відповідач 22 вересня 2016 року провів коригування нарахувань сум орендної плати, а тому вимоги, зазначені позивачем у позовній заяві не можуть бути визнані обґрунтованими. Крім того, стверджує, що 14 березня 2017 року відносно ПрАТ «Азовелектросталь» на підставі ухвали господарського суду м. Києва було відкрито провадження по справі №910/4518/16 про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майном підприємства, відповідне повідомлення було оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України №41177 від 15.03.2017, а тому на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги позивача про стягнення податкового боргу повинні бути розглянуті в межах справи про банкрутство. На підставі викладено, просить відмовити у задоволення позову та закрити провадження.

17.04.2019 провадження у справі поновлено та призначене судове засідання на 08 травня 2019 року.

07 травня 2019 року на адресу суду від Головного управління ДФС у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області) надійшло клопотання (вх. №18094) про заміну сторони по справі, у якому із посиланням на ст. 44, 49 КАС України просить замінити позивача по справі Маріупольську ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області на належного позивача ГУ ДФС у Донецькій області.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 та від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів ДФС та визнання такими, що втратили чинність деяких актів КМУ» Маріупольську ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області реорганізовано Маріупольську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, яку у подальшому, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ДФС у Донецькій області.

Статтею 52 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункт 19-1.1.22).

Статтею 19-3 Податкового кодексу України визначений вичерпний перелік функцій державних податкових інспекцій, які:

19-3.1.1. здійснюють сервісне обслуговування платників податків;

НОМЕР_1 . здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

19-3.1.3. формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;

19-3.1.4. виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Отже, з 01 січня 2017 року податкові інспекції, з урахуванням викладених особливостей, позбавлені повноважень контролюючого органу як органу стягнення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне замінити позивача у справі Маріупольську ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області на його правонаступника ГУ ДФС у Донецькій області.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

За приписами частини шостої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представником відповідача подано заяву (вх. 18036 від 07.05.2019) про розгляд справи без його участі, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПрАТ «Азовелектросталь» () є юридичною особою, яка зареєстрована 08.07.1998 за адресою: 87535 АДРЕСА_1 Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, буд. 1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідачем до Маріупольської об`єднаної ОППІ (Іллічівське відділення) ГУ Міндоходів у Донецькій області подано податкову декларацію № з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі у розмірі 5 442 704,23 грн., зі сплатою щомісячно 453 558,69 грн. Як стверджує позивач, самостійно визначені податкові зобов`язання за період з травня по серпень 2014 року відповідачем не сплачені.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2018 по справі №808/8404/14 ДО/808/1157/14, яке набрало законної сили, адміністративний позов ПрАТ «Азовелектросталь» до Офісу великих платників податків ДФС, до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції (Іллічівське відділення) Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та скасування податкової вимоги задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів щодо не проведення заліку переплати з податку на прибуток в рахунок орендної плати Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» за травень 2014 року у розмірі 453 558, 69 грн., червень 2014 року у розмірі 453 558, 69 грн. та липень 2014 року 453 558, 69 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

При розгляді справи №808/8404/14 ДО/808/1157/14 судом встановлено, що листом від 06.06.2014 № 301/1-53 позивач звернувся до Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів із заявою про сплату орендної плати за землю у розмірі 453 558,69 грн. за травень 2014 за рахунок надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток.

Листом від 19 червня 2014 року №12473/10/28-03-20-03-1303 Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів інформувала позивача, що в зв`язку з блокуванням електронної системи платежів через захват приміщень, неможливо провести залік.

Так, 02 липня 2014 року Маріупольською ОДПІ (Іллічівське відділення) ГУ Міндоходів у Донецькій області стосовно підприємства винесено податкову вимогу №3035-25 про наявність в останнього станом на 01 липня 2014 року суми податкового боргу по орендної платі за землю у розмірі 453 558,69 грн.

07 липня 2014 року позивач повторно звернувся із заявою №301/1-68 про сплату орендної плати за землю у розмірі 453 558,69 грн. за травень 2014 року

Разом з тим, 07 липня 2014 року звернувся із листом №301/1-69 про сплату орендної плати за землю у розмірі 453 558,69 грн. за червень 2014 за рахунок надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток.

Листом від 01.08.2014 №301/1-78 позивач звернувся із заявою про сплату орендної плати за землю у розмірі 453 558, 69 грн. за липень 2014 року за рахунок надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток.

28 серпня 2014 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів листом № 15774/10/28-10-20-3-20 повідомила про складну ситуацію в країні та зменшення надходжень до Державного бюджету, та не зважаючи на заяви позивача, не провів залік надміру сплачених коштів ПрАТ «Азовелектросталь» в рахунок сплати орендної плати за землю.

Крім того, судом встановлено, що 24 червня 2014 року Донецьким окружним адміністративним судом по справі №805/6257/14 прийнято постанову, якою позов ПрАТ «Азовелектросталь» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478,73 грн. задоволено повністю та стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» суму надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478,73 грн. Вищевказана постанова суду набрала законної сили 10 лютого 2015 року, за наслідками апеляційного оскарження.

На час розгляду справи Запорізьким окружним адміністративним судом сума надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478,73 грн. вважається стягнутою на користь позивача за судовим рішенням та не може бути зарахована в рахунок податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки за травень, червень, липень 2014 року.

Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд виходив з того, що оскільки суму надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478,73 грн. стягнуто на користь позивача, то в останнього відсутня сума надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток у розумінні підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, через що у відповідача 1 відсутня можливість здійснити залік таких коштів в рахунок податку з орендної плати за земельні ділянки за травень, червень, липень 2014 року.

Що стосується скасування податкової вимоги Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області №3035-25 від 02.07.2014, то суд не знайшов підстав для її скасування, оскільки відповідно до матеріалів справи за позивачем на дату складання податкової вимоги обліковувався податковий борг з орендної плати за земельні ділянки.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Згідно із даними облікової картки платника податків та довідки про заборгованість, які додані позивачем до адміністративного позову, у ПрАТ «Азовелектросталь» станом на 30.09.2014 наявна заборгованість з орендної плати у розмірі 1 814 234,76 грн.

Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку узгодженого зобов`язання в установлені законодавством строки позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Проте, як вбачається з матеріалів, які додані відповідачем до відзиву, 22.09.2016 ПрАТ «Азовелектросталь» подані уточнюючі розрахунки, які було успішно зареєстровано фіскальним органом, а саме: за 2014 рік (з травня місяця) № НОМЕР_2 на суму 3 628 496,47 грн.

Додаткових доказів наявності податкового боргу за спірний період у відповідача на час розгляду справи у суді позивачем суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пунктів 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із цим, у відповідності до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що ПрАТ «Азовелектросталь» самостійно визначені податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 рік, проте 22 вересня 2016 року відповідач провів коригування нарахувань сум орендної плати у рахунок зменшення, які прийняті фіскальним органом, про що свідчать відповідні квитанції.

Суд вважає за необхідне також зауважити що відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу).

Згідно з пунктом 286.2 пункту 286 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності з 15.10.2014, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Положеннями статті 6 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, а саме - під час проведення антитерористичної операції звільнити суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

З аналізу наведених норм суд приходить до висновку, що саме здійснення господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції є підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Місто Маріуполь входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р (втратило чинність) і Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р (чинне).

З огляду на положення статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суб`єкти господарювання звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на період проведення антитерористичної операції в силу прямої дії Закону.

Таким чином, відсутність обов`язку сплати податкового зобов`язання виключає можливість утворення податкового боргу та відповідно формування контролюючим органом податкових вимог і стягнення ним самостійно визначених грошових зобов`язань.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного суду від 30.11.2018 по справі №805/3518/15-а за позовом Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості.

Таким чином, стягнення з відповідача зобов`язання із земельного податку за період з 30.07.2015 по 30.10.2014 є безпідставним, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав щодо закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, ) до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 83, ) про стягнення податкового боргу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак