Справа № 824/614/18-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 824/614/18-а

14 червня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Мацький Є.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління Держпраці у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Водночас, скаржником до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку апеляційного оскарження суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як свідчать матеріали справи, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року ухвалено у порядку письмового провадження. Відмітка про дату складання повного тексту судового рішення у останньому відсутня. Копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 10.12.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.117, т.2).

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 09.01.2019, в той час, як апеляційну скаргу відповідачем подано до суду апеляційної інстанції 22.05.2019, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

У обґрунтування поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження при поданні апеляційної скарги відповідач вказує на те, що вперше Управління Держпраці у Чернівецькій області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року в межах строку, встановленого статтею 295 КАС України. Проте, ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.02.2019 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності документу про сплату судового збору та у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення. 11.03.2019 на виконання вимог даної ухвали апелянтом подано докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Разом з тим, ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.03.2019 визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, залишено апеляційну скаргу без руху та запропоновано скаржнику протягом 10 днів подати до суду обґрунтовані докази поважності причин пропуску вказаного строку. 05.04.2019 у встановлений судом строк, про що свідчить конверт у якому до суду апеляційної інстанції надіслано клопотання від 05.04.2019, скаржником подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення разом із доказами щодо надіслання апеляційної скарги у визначені законом строки, однак ухвалою суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням ним вимог ухвали від 18.03.2019 у строк, визначений судом.

Судом встановлено, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року скаржник отримав 10.12.2018.

Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся безпосередньо до суду апеляційної інстанції 31.01.2019, про що свідчить копія конверту, у якому апеляційна скарга надіслана до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності документу про сплату судового збору та у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення.

11.03.2019 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження від 07.03.2019 разом із доказами про сплату судового збору. У обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження скаржник вказав, що завідуючим сектору юридичного управління Маряном С.І. апеляційна скарга підготовлена 09.01.2019 та направлена на адресу суду (копія першого аркушу апеляційної скарги додається). Проте, після звільнення вказаного працівника, в порядку самоперевірки на вебсайті Сьомого апеляційного адміністративного суду не виявлено надходження апеляційної скарги у даній справі. У зв`язку з чим, Управлінням Держпраці у Чернівецькій області повторно направлено на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду дану апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення, а вказані у вищезазначеному клопотанні причини пропуску такого строку судом визнані неповажними з підстав ненадання апелянтом доказів про існування поважних причин, які перешкоджали б йому звернутись у строк, встановлений законом.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням ним вимог ухвали від 18.03.2019 у строк, визначений судом.

Матеріали справи свідчать, що 08.04.2019 до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку надійшло клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження від 05.04.2019. У обґрунтування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянт вказав, що підтвердженням вчасної подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через суд першої інстанції є фіскальний чек Укрпошти № 886.

Також 02.05.2019 до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку надійшла заява апелянта, у якій останній просив рахувати недоліки, визначені в ухвалі апеляційного суду від 18.03.2019, усунутими та поновити строк для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 05.12.2018.

Як зазначалось, 22.05.2019 апелянт вдруге звернувся до суду з апеляційною скаргою на оскаржуване судове рішення, про що свідчить конверт, у якому апеляційна скарга надіслана до суду апеляційної інстанції, та подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями, можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 08.04.2019 апеляційним судом ухвали про повернення апеляційної скарги) до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки, оскільки вперше подану апеляційну скаргу повернуто ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019, яку скаржник отримав 18.04.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а в вдруге з апеляційною скаргою останній звернувся 22.05.2019, тобто більш ніж через місяць після її повернення (а.с.165, т.2).

Окрім того, посилання скаржника на те, що на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 18.03.2019 надано докази щодо надіслання, вперше поданої, апеляційної скарги у визначені законом строки, які залишись недосліджені апеляційним судом, внаслідок повернення апеляційної скарги, не заслуговує на увагу, оскільки наданий апелянтом фіскальний чек Укрпошти № 886 датований 11.01.2019, тоді як останній день подання апеляційної скарги припадав на 09.01.2019 (а.с.160, т. 2).

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк, визначений законом, відповідач має право звернутися до апеляційного суду з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого відповідач має усунути вказані недоліки та надати суду апеляційної інстанції обґрунтовану заяву, вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Управлінню Держпраці у Чернівецькій області у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у даній справі.

2. Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення штрафу залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Мацький Є.М.