Справа № 420/1964/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1964/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Корміч С.Б.- за ордером

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Державного закладу «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» (, місцезнаходження: 65020, Одеська обл., м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 26) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 665044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовною заявою Державного закладу «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року цю позовну заяву Державного закладу «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» до Головного управління ДФС в Одеській області було задоволено у повному обсязі та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 13.12.2018 року.

Також цим судовим рішенням було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державного закладу «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» судовий збір в розмірі 2961,22 грн.

В прохальній частині позову представник позивача просив стягнути витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6220 грн.

На судовому засіданні 23 травня 2019 року представник позивача подав суду заяву про розподіл вказаних судових витрат.

На підтвердження доказів понесення судових витрат позивачем надано калькуляцію до договору про надання правової допомоги №1 від 01.04.2019 року; акт наданих послуг з правової допомоги від 02.04.2019 року та довідку про доходи №78 від 06.05.2019 року.

Представник відповідача зазначив, що йому потрібен додатковий час для ознайомлення з цими документами та, у разі необхідності, підготовки клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тому, керуючись приписами ч. 4 ст. 143 УКАС України, судом призначене судове засідання на 04 червня 2019 року о 09 год. 30. хв. для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу.

До суду 03 червня 2019 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якого відповідач просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 1000 грн.

На обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним та не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

Також представник відповідача зазначив, що згідно з акту про прийняття-передачу наданих послуг складання позовної заяви, підготовка додатків до позову та подання до Одеського окружного адміністративного суду складає 4 420 грн., що, на думку відповідача, є завищеною, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення, що винесено на підставі акту камеральної перевірки не є складною справою.

Також, у клопотанні зазначено, що згідно з аналізу судових рішень винесених адміністративними судами України (згідно Єдиного державного реєстру судових рішень) по справах за участю державних органів, стосовно практики відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до яких середня сума відшкодування витрат на правову допомогу по Україні складає від 1000 до 4000 грн., що дає підстави вважати про надмірне перевищення заявлених витрат на правову допомогу.

Відповідач вважає, що недостатній кваліфікаційний стаж призвів до великого трату часу для підготовки до справи та складання позовної заяви, а тому оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, ГУ ДФС в Одеській області дійшло висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великої юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на одну особу.

На відкритому судовому засіданні, призначеному на 04 червня 2019 року представник позивача підтримав свою заяву та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні 04 червня 2019 року заперечував проти задоволення заяви у повному обсязі, просив врахувати його клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до розміру прожиткового мінімуму на одну особу.

На відкритому судовому засіданні була оголошена перерва до 06 червня 2029 року для надання позивачем додаткових доказів, а саме: оприбуткування отриманих коштів від ОСОБА_1 .

На відкритому судовому засіданні 06 червня 2019 року представник позивача надав суду витяг з книги обліку доходів та витрат та підтримав клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, просив його задовольнити.

Представник відповідача на відкрите судове засідання, призначене на 06 червня 2019 року не з`явився.

Враховуючи, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить розписка та не повідомив суд про причини неприбуття на судове засідання, та те, що ним вже були наданні пояснення, клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжити розгляд заяви за відсутністю представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З огляду на те, що заява про розподіл судових витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження понесених судових витрат була подана позивачем до закінчення судових дебатів та представник відповідача попросив надати йому час для їх ознайомлення після прийняття рішення по справі, суд вважає, що вказане питання має бути вирішене в порядку ст. 252 КАС України.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, яка сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надані такі документи: договір про надання правової допомоги №1 від 01 квітня 2019 року, укладений між адвокатом Корміч Світланою В`ячеславівною та Державним закладом «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського», калькуляцію до договору, акт наданих послуг з правової допомоги від 02.04.2019 року та довідку про доходи №78 від 06.05.2019 року, копію з книги обліку доходів та витрат № 533 від 12.03.2018 року про оприбуткування адвокатом 16 квітня 2019 року суми 5007 грн.

Представник позивача пояснила, що Університет Ушинського виступив податковим агентом та сплатив з суми 6220 грн. обов`язкові платежі до бюджету а саме: військовий збір та ЄСВ 22 %.

Судом досліджені ці документи та встановлено такі факти та обставини.

Адвокат Корміч Світлана В`ячеславівна є самозайнятою особою та здійснює адвокатську діяльність.

01 квітня 2019 року між адвокатом Корміч Світланою В`ячеславівною та Державним закладом «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» укладено договір про надання правової допомоги №1, відповідно до п. 1 1 якого Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі у органах внутрішніх справ, структурних підрозділах прокуратури України, СБУ та інших правоохоронних органах, в органах державної виконавчої служби, а також вести від імені клієнта справи в усіх судових установах України всіх інстанцій та усіх юрисдикцій з усіма правами, наданими законом позивачу, скаржнику, відповідачу та третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувачу або боржнику, свідку захищати інтереси Клієнта адміністративних та кримінальних справах, в тому числі під час досудового слідства та судового розгляду, справах про адміністративне правопорушення, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цього Договору .

Відповідно до п. 4.1 Договору, за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами Договору Клієнт сплачує адвокату у розмірі 6220 грн. відповідно до калькуляції, що є невід`ємним додатком до даного договору із урахуванням вимог ст. 168 ПК України.

Відповідно до калькуляції, Адвокатом надано послуги Клієнту тривалістю 4 години, з яких витрачено 1 годину на вивчення матеріалів для підготовки адміністративного позову вартістю 900 грн.; з вивчення законодавства, яке регулює спірні питання щодо застосування податкових штрафів та судової практики з цього питання тривалістю 1 годину вартістю 900 грн.; за підготовку адміністративного позову тривалістю 4 години вартістю 1105 грн. за годину разом 4420 грн.

Також сторонами складено акт наданих послуг з правової допомоги, відповідно до якого загальну сума наданих послуг складає 6220 грн.

Представник позивача на судовому засіданні пояснила, кошти були отримані нею в касі Університету Ушинського та належним чином оприбутковані, що підтверджено копією з книги обліку доходів та витрат № 533 від 12.03.2018 року про оприбуткування адвокатом 16 квітня 2019 року суми 5007 грн., за винятком обов`язкових платежів до бюджету, які були сплачені Університетом Ушинського як податковим агентом.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Суд встановив, що згідно з акту наданих послуг з правової допомоги, розрахунок вартості послуг наданих адвокатом складає:

1. Вивчення матеріалів для підготовки адміністративного позову вартістю послуги 900 грн., кількістю 1 година.

2. Вивчення законодавства, яке регулює спірні питання щодо застосування податкових штрафів та судової практики з цього питання, вартістю послуг 900 грн., кількістю 1 година.

3. Підготовка адміністративного позову, вартістю послуги 1105 грн. за годину, кількістю 4 години.

Представник позивача на судовому засіданні пояснила, що вартість однієї години за підготовку позову більше, оскільки виконання такої роботи потребує більше зусиль, використання техніки.

Суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Оцінивши надані представником позивача докази на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов`язань та капіталу позивача.

Щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Представником позивача наданий суду акт наданих послуг з правової допомоги, який містить детальний опис виконаний адвокатом роботи погодинно.

Роботи, які виконані адвокатом та їх погодинна вартість є такими, що можуть відповідати дійсності.

Посилання представника відповідача на те, що справа, яка розглядалося судом не є складною справою, а тому не потребує додаткового часу на вивчення, відхиляються судом, оскільки щодо розгляду та вирішення наведеної категорії справ на час подачі даного позову ще не сформувалася певна судова практика, а тому суд погоджується з доводами позивача, що для вивчення матеріалів та законодавства, що регулює спірні правовідносини вимагало додаткового часу.

Тому, суд вважає, що клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та безпідставним, а тому не належить задоволенню.

Також суд враховує, що позивач просить повернути витрати, понесені тільки на підготовку справи до розгляду у суді, без повернення витрат понесених на участь у судових засіданнях, що також входить до числа послуг, які підлягають поверненню.

Враховуючи вищевикладені обставини та факти, надані представником позивача докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, опис наданих послуг та складність справи, тривалість судових засідань по даній справі та участь представника позивача в них, суд вважає, що сума 6220 грн., яку просить позивач стягнути на його користь з відповідача відповідають розміру та змісту понесених фактичних витрат, а тому заява представника позивача належить задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №420/1964/19, - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (код ЄДОРПОУ 39398646, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) на користь Державного закладу «Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського» (, місцезнаходження: 65020, Одеська обл., м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 26) судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №420/1964/19 у розмірі 6220 грн. (шість тисяч двісті двадцять гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.1. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст додаткового рішення виготовлений та підписаний « 18» червня 2019 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко