Справа № 826/10112/17
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2019 року

м. Київ

справа №826/10112/17

адміністративне провадження №К/9901/15730/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 26.10.2018 адміністративний позов задовольнив.

Відповідач оскаржив це рішення, подавши апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції повернув на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (ухвала від 18.01.2019), як таку, що подана з порушенням вимог статтей 58, 59 Кодексу адміністративного судочинства України (не надано документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу).

14.02.2019 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.03.2019 була залишена без руху як така, що подана з порушенням вимог статтей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України: відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження, а вказані ним підстави у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження (первинну апеляційну скаргу подано у межах встановленого законом строку), не є поважною; відповідач не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено десятиденний строк з дня отримання її копії для усунення зазначених недоліків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 (оприлюднена 27.03.2019) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2018 у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження за відсутності підстав для його поновлення.

03.06.2019 відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019, у якій просить скасувати зазначене судове рішення, а матеріали справи направити до апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач посилається на те, що ситуація з обмеженим фінансуванням судового збору унеможливила реалізацію права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, постановлених у цій адміністративній справі, від розгляду якої залежить питання наповнення державного бюджету. Зазначає, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства згідно з підпунктом 6 пункту 3 частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. У своїх доводах відповідач вказує, що у зв`язку із незадовільним матеріальним положенням, контролюючий орган був позбавлений можливостей здійснення будь-яких платежів, у тому числі і щодо сплати судового збору.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього відповідач як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Беручи до уваги, що державний орган (установа), який фінансується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, обставини, пов`язані з фінансуванням витрат цього органу (установи), зокрема необхідність дотримання певної процедури погодження та/або встановлення бюджетного фінансування за видатками та/або недостатність коштів, призначених для сплати судового збору, не є безумовною підставою для поновлення строку на оскарження судового рішення, Держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду