Справа № 804/3313/18
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
12 червня 2019 року Справа № 804/3313/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддів Серьогіної О.В. Єфанової О.В., Дєєва М.В.
розглянувши у місті Дніпро в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі № 160/3313/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.05.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати неправомірну відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017р. у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, відповідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і в подальшому проводити нарахування та виплати пенсії згідно чинного законодавства України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у задоволенні позову відмовлено.
22.05.2019р. до суду надійшла заява про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у справі №160/3318/18 на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, в якій заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку із виключними обставинами та призначити справу до нового розгляду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву передано для розгляду у складі колегії: головуючий суддя Серьогіна О.В., суддів Дєєва М.В., Захарчук-Борисенко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2019р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у справі №160/3318/18 та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також, наданий відповідачу строк для надання відзиву на заяву.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у справі №160/3318/18 є таким, що підлягає перегляду за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України. Заявник вважає, що він має право на пенсію у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Підставою відмови в задоволені позовних вимог слугувало те, що 11.10.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким частини 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991р. № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон №796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Водночас заявник зазначає, що рішенням від 25.04.2019р. у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) Конституційний Суд України (далі - КСУ) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України N 796-XII зі змінами, за яким визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю. При цьому, за твердженнями заявника, такі висновки КСУ є визначальними, а викладені обставини є виключними, мають істотне значення для правильного розгляду справи, для перегляду рішення суду та задоволення адміністративного позову в повному обсязі.
У встановлений судом строк відповідач надав суду відзив на заяву, де зазначив, що пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати у разі коли особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження строкової військової служби. Таким чином, враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, то відповідно він не має право на перерахунок пенсії на підставі ст. 59 Закону № 796-XII. Словосполучення «дійсної строкової» що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796- ХІІ визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019p., як того вимагає стаття 91 Закону України «Про Конституційний Суд України». Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до Головного Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення на державну (основну) пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" норма статті 59 Закону № 796-ХІІ була чинною. Також норма, яка визнана неконституційною, поширюється на правовідновин6и, що виникли з 25.04.2019 року та зворотної дії у часі не має. Крім того, позивач отримую пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ. Враховуючи викладене, просить суд у задоволені заяви відмовити.
Розпорядженням №679д від 11.06.2019р. щодо внесення змін до складу колегії суддів за допомогою автоматизованої системи документообігу визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Серьогіна О.В., суддів Єфанова О.В., Дєєв М.В.
У судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 2 статті 368 КАС України, в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі частини 9 статті 205 КАС України.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, а також, надаючи оцінку обставинам, зазначеним заявником у заяві про перегляд рішення суду за виключними обставинами, переглядаючи за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у справі №160/3313/18, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 09.08.2016 року (а.с. 12) та перебуває на обліку ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.
З 15.07.2009р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ), що підтверджується копіями заяви позивача про призначення пенсії від 10.09.2009р. та протоколу про призначення пенсії №453 від 01.10.2009р. (а.с.58-59).
27.03.2018р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення з 01.10.2017р. перерахунку та виплати його пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією відповідної заяви (а.с.14, 39).
Листом №М4770-18 від 10.04.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015р. №851, оскільки позивач проходив дійсну строкову службу з 13.11.1977р. по 14.11.1979, а участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження з 08.05.1986р. по 09.05.1986р., що підтверджується копією відповідного листа (а.с.17-18, 37).
Не погоджуючись із зазначеними діями та рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
З огляду на викладене, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 01.10.2017 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд дійшов висновку, про те, що особи, які, зокрема, стали інвалідами під час проходження дійсної військової служби та в цей період брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та отримують пенсію по інвалідності згідно Закону №796 мають право на її перерахунок у відповідності до положень частини 3 статті 59 Закону №796. Проте, як вбачається з матеріалів справи, з 15.07.2009р. позивачеві була призначена пенсія за віком відповідно до статті 55 Закону №796, що підтверджується копіями заяви позивача про призначення пенсії від 10.09.2009р. та протоколу про призначення пенсії №453 від 01.10.2009р. (а.с.58-59). Отже, частина 3 статті 59 Закону №796 передбачає виплату пенсії обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року лише особам, які отримують пенсію по інвалідності. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримує пенсію по інвалідності або звертався до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності за нормами Закону №796, а відповідно і на позивача не може розповсюджуватися дія частини 3 статті 59 Закону №796. В той же час, судом не були прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивач не має права на проведення перерахунку його пенсії за нормами частини 3 статті 59 Закону №796 з підстав того, що саме військовослужбовцям, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС пенсія обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, тоді як позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відрядження з 08.05.1986р. по 09.05.1986р. як військовозобов`язаний призваний на військові збори. Суд зазначив, що згідно до ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. При цьому згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори. З аналізу вказаної статті вбачається, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу, а тому вказані посилання відповідача є необґрунтованими.
25.04.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі N 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (N 1-р (II)/2019), яким вирішено:
1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91 року N 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;
2. Словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91 року N 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року N 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону N 796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року.
Відповідно до пункту 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. Підставою для перегляду за виключними обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
За приписами частини 6 статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухвалені судового рішення, яке розглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. у справі №160/3318/18, враховуючи те, що підставою відмови у задоволенні позову стало те, що позивач отримує пенсію за віком призначеною за статтею 55 Закону № 796, а частина 3 статті 59 Закону №796 передбачає виплату пенсії обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року лише особам, які отримують пенсію по інвалідності.
Таким чином, зазначені у заяві обставини не є істотними фактами, що впливають на правильність вирішення спору по суті, а тому обставини, що стали відомі заявнику після ухвалення судового рішення у цій справі не є виключними у розумінні статті 361 КАС України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за виключними обставинами не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року в адміністративній справі № 160/3313/18 залишити в силі.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.
Текст ухвали у повному обсязі складений 18.06.2019 року.
Головуючий суддя О.В. Серьогіна
Суддя О.В. Єфанова
Суддя М.В. Дєєв