Справа № 815/1319/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1319/18
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 3-тя особа - Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Одеській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області третя особа - Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови від негайного здійснення перерахунку та виплати з 01.01.2016 року пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно з довідкою ГУМВС України в Одеській області від 08.02.2018 року №2670 та ґрунтованим розміром премії 200% з 01.01.2016 по 31.12.2017 року в розмірі 10740 грн., з 01.01.18 року в розмірі - 13730 грн. та виплатити різницю недоплаченої суми пенсії 77341,83 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Закону України від 23.12.2015 року №900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно з довідкою ГУМВС України в Одеській області від 08.02.2018 року №2670 та ґрунтованим розміром премії 200% з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 10740 грн., з 01.01.2018 року в розмірі - 13730, 00 грн. та виплатити різницю недоплаченої суми пенсії у розмірі 77341,83 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що він з липня 2011 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та відповідно ст. 43 зазначеного закону має право на перерахунок пенсії у разі, якщо відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством. Вважав протиправним несвоєчасне проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року за наявності при цьому всіх необхідних документів, та неправомірним, при здійснені перерахунку пенсії у квітні 2018 року за період з 01.01.2016 року, застосування премії в розмірі 0,55 %, замість 200% посадового окладу, як то зазначено в грошовому атестаті, наданому при звернені за призначенням пенсії. Зазначив також на незаконність застосування відповідачем Постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року, оскільки вона всупереч закону передбачає регулювання порядку нарахування пенсій пенсіонерам, значно зменшує виплати передбачені ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та встановлює розстрочку на виплату пенсії строком на три роки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо несвоєчасного проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки № 2670, отриманої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 27.06.2017 року.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року та задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначає повноту та правильність розрахунків грошового забезпечення, які надаються для проведення перерахунку пенсії, а тому висновок суду першої інстанції щодо обмеженості пенсійного органу показниками довідок, наданими третьою особою, є помилковим. Посилання на застосування середніх показників премії апелянт також вважає помилковими, оскільки такі посилання обумовлені листами Міністерства внутрішніх справ України, які не є нормативно-правовими актами. Зазначив, що ефективним способом відновлення порушених прав, який буде виключати подальше звернення до суду, є саме задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач, ГУ ПФУ України в Одеській області та третя особа, Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України та з липня 2011 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 101) у розмірі 91 % від суми грошового забезпечення.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 на час виходу позивача на пенсію, містило наступні складові: посадовий оклад - 1100,00 грн., оклад за військове звання - 130, 00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 492,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за особливо важливі завдання 50% та премія 200% - 4624, 51 грн. (а.с. 15).

02.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся із запитом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, та у відповідь на своє звернення отримав довідку про розмір свого грошового забезпечення №2670 (а.с.13-14, 108), на яку в адміністративному позові посилається, як на довідку від 08.02.2018 року (супровідний лист до довідки датований саме цією датою).

Проте, вищезазначена довідка № 2670 (а.с.96) є довідкою 2017 року, яка була видана на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу МВС України №260 від 06.04.2016 року та яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 27.06.2017 року.

Розмір грошового забезпечення у довідці №2670 (2017 року) за нормами, чинними на 01.01.2016 рік за посадою заступника начальника міліції громадської безпеки Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області складає 7934,16 грн., а саме: посадовий оклад - 3000,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (50%) - 2600,00 грн.; премія (1, 72 %) - 134, 16 грн. (а.с. 18, 96).

27.02.2018 року, на підставі отриманої довідки, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогою про здійснення перерахунку пенсії (а.с.107).

Листом від 13.02.2018 року №603/А-11, 604/А-11 (а.с.17) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачу, що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на підставі чого перерахунок пенсії ОСОБА_1 буде здійснено після надання уповноваженим органом оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення.

23.03.2018 року на адресу ГУ ПФУ в Одеській області від Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Одеській області надійшла оновлена довідка позивача № 2670 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 15.11.2015 року та № 103 від 21.02.2018 року (а.с. 54, 100).

Оновлена довідка містить наступні складові грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 3000,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (50%) - 2600,00 грн.; премія (0, 55 %) - 42,90 грн.

Відповідно до проведеного 11.04.2018 року перерахунку за пенсійною справою ОСОБА_1 загальний розмір пенсії позивача з 01.01.2016 року склав - 8207, 71 грн., а з 01.05.2018 року - 8150, 23 грн. (а.с. 98).

Таке зменшення розміру пенсії, обумовлено помилковим розрахунком пенсії ОСОБА_1 виходячи з 91% грошового забезпечення, проте з 01.05.2018 року позивачу було встановлено та перераховано розмір пенсії, виходячи з 70% грошового забезпечення встановленого Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України», на підставі чого розмір пенсії позивача склав 8150,23 грн.

Колегія суддів зазначає, що зменшення максимального відсоткового розміру пенсії позивача з розміру його грошового забезпечення на підставі положень Закону України від 27.03.2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України» не було предметом спору в цій справі. Позивач ні в позові від 27.03.2018 р., ні в позові, наданому на усунення недоліків, від 10.04.2018 року, не заявляв вимог які б стосувались зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії виходячи з розміру пенсії 91 % грошового забезпечення.

Оскільки суд першої інстанції не надавав оцінки законності та ґрунтовності зазначеним діям пенсійного органу, апеляційний суд в силу приписів ч. 5 ст. 308 КАС України, позбавлений можливості перевіряти правомірність цих дій.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2016 року виникли підстави для проведення позивачу перерахунку розміру пенсії, проте Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отримавши 27.06.2017 року, у встановленому законом порядку, від ліквідаційної комісії ГУВС України в Одеській області довідку № 2670 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зазначений перерахунок не проводило до 11.04.2018 року. Таку бездіяльність суд першої інстанції визнав протиправною, оскільки вона обґрунтовувалась пенсійним органом відсутністю коштів, що є неприпустимим. Відмовляючи у задоволені позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок проведений позивачу 11 квітня 2018 року починаючи з 01.01.2016 року, що фактично є відновленням порушеного права. При цьому суд першої інстанції зазначив, що грошове забезпечення, з розміру якого проводиться перерахунок пенсії, не визначається пенсійним органом, який обмежений відомостями, що зазначаються у відповідній довідці. Щодо зменшення розміру премії з 200% до 0,55%, суд першої інстанції послався на те, що позивач у встановленому законом порядку довідки ліквідаційної комісії не оскаржив, та не надав відповідної довідки, в якій була б зазначено у складі грошового забезпечення премія в розмірі 200% посадового окладу.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України, Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21-44а10). Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд першої інстанції правильно встановив, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв`язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 року своєчасно саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, оскільки після отримання 26 червні 2017 року довідки № 2670 (а.с. 96), перерахунок пенсії був здійснений лише 11.04.2018 року, вже після отримання 23.03.2018 року нової довідки № 2670 (а.с. 100) та після прийняття Кабінетом Міністрів Постанови № 103 від 21.02.2018 року.

Таким чином, права позивача були порушені в період з 01.01.2016 року по 11.04.2018 року, та з 11.04.2018 року відновлені шляхом проведення пенсійним органом перерахунку пенсії (а.с. 99).

При цьому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо застосування при проведені перерахунку пенсії розміру премії 200 % замість 0,55 %, які були вказані у довідках № 2670, з огляну на наступне.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою, з урахуванням таких його видів, як, окрім іншого, інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Міністерство внутрішніх справ України листом від 20 квітня 2017 року № 5551/05/22-2017 «Про окремі питання підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій» головам ліквідаційних комісій ГУМВС, УМВС України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі доведено до відома інформацію про середні розміри надбавок та премії, що фактично сплачені за грудень 2015 року, зокрема середній розмір премії становить 1,72%., який в подальшому - 23.03.2018 року був уточнений та становив 0,55%. (а.с. с 96, 97, 100).

Отже, застосований відповідачем розмір премії 0,55% є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (січень 2016 року), що узгоджується зі змістом абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин - 01.01.2016 року), у зв`язку з чим підстав для врахування премії у розмірі 200%, яку отримував позивач, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо не ефективного способу захисту порушених прав позивача, не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів, оскільки пенсійним органом перерахунок пенсії апелянта з 01.01.2016 року, із запізненням - 11.04.2018 року, але проведений, з урахуванням всіх належних складових грошового забезпечення відповідно до довідки № 2670, отриманої пенсійним органом 23.03.2018 року.

Також колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у рішеннях цього суду від 15.02.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/8/18 (№ 820/6514/17), яке набрало законної сили 17.03.2018 року, та від 12.03.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/1/18 (№802/2196/17-а), яке набрало законної сили 12.12.2018 року.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 3-тя особа - Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Одеській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.