Справа № 120/1534/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відвід

м.Вінниця

11 червня 2019 р. Справа № 120/1534/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід головуючому судді Комару Павлу Анатолійовичу

за позовом: ОСОБА_1

до: Теплицької районної ради Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження прийнято до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 11 червня 2019 року.

Теплицькою районною радою Вінницької області до суду подано заяву про відвід головуючому судді по справі Комару П.А.

Заява про відвід мотивована тим, що 17 травня 2019 року суддею винесено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 11 червня 2019 року. На адресу відповідача дана ухвала направлена 24 травня 2019 року, про що свідчить штамп на конверті, районна рада отримала дану заяву 27 травня 2019 року. При цьому, суддя роз`яснює відповідачу його право у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Строк, з дня отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додаткам до неї, до суду становить тільки 13 днів, тобто порушено право відповідача на подання відзиву, в чому Теплицька районна рада вбачає зацікавленість та сприяння позивачу швидше розглянути справу.

Крім того, суддя Комар П.А. є зятем депутата Теплицької районної ради Герасименко ОСОБА_2 , яка в Теплицькій районній раді входить до міжфракційної депутатської групи «Тепличчина», керівником якої є позивач по даній справі - ОСОБА_1 , що також поставить під сумнів справедливість рішення суді по даній справі.

Відповідач в судове засідання будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув.

Позивач в судовому засіданні заперечив щодо відводу судді Комару П.А., мотивуючи тим, що жодного документа, який би вказував на те, що ОСОБА_3 наділена повноваженнями підписувати заяву про відвід, не має. Оскільки, рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області в адміністративній справі №144/307/17 від 21 червня 2018 року, яке набрало законної сили на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді голови Теплицької районної ради Вінницької області та рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області у справі №144/1447/17 від 18 травня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Теплицької районної ради 7 скликання №277 від 28.04.2017 про обрання ОСОБА_3 головою Теплицької районної ради Вінницької області 7 скликання.

Також зазначив, що частиною 1 статті 36 КАС України такі підстави відводу на які вказує відповідач, не передбачені.

В силу частини 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання.

Згідно ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Надавши оцінку доводам поданої заяви про відвід головуючого судді у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом другим частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

В силу пункту 3 частини 1 статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; під потенційним конфліктом інтересів розуміється наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» судді зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно п. 1 рішення Ради суддів України від 04.11.2016 року №75 роз`яснено, якщо при виникненні конфлікту інтересів (рішення ради суддів України від 12.05.2016 року №36) під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід. У випадку, коли за наслідками розкриття інформації відвід не заявлено конфлікт інтересів вважається врегульованим.

Підпунктом 4 частини першої статті 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 2, передбачено обов`язок суб`єкта конфлікту інтересів вживати заходів щодо, зокрема, самостійного врегулювання конфлікту інтересів (в тому числі - в процесуальному порядку).

Відповідно до статей 1, 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах стороннього спостерігача.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України та частини другої статті 8 КАС України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року) зазначено, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В пункті 81 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» (Заява № 65518/01, рішення від 6 вересня 2005 року) суд нагадав, що «неупередженість», в сенсі статті 6 параграф 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу […]. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина третя статті 39 КАС України).

Щодо посилань відповідача, що строк подачі відзиву до суду становить 13 днів, тобто порушено право на відзив, оскільки ухвалу суду від 17.05.2019 Теплицькою районною радою отримано лише 27.05.2019, суд зазначає, що дійсно ухвалою суду від 17.05.2019 відповідачу роз`яснено право подати відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження, однак, не встановлено строк до 11.06.2019, тобто до дати на яку призначено судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 статті 120 КАС України встановлено, що останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Відтак, обчислюючи процесуальні строки, суд звертає увагу, що перебіг процесуального строку на подання відзиву починається з 28.05.2019, а останнім днем подачі відзиву на позовну заяву є 11.06.2019 (15 день).

Разом з тим, розглядаючи заяву про відвід судді, суд зазначає, що дійсно суддя ОСОБА_4 знав, що його теща ОСОБА_5 є депутатом Теплицької районної ради. Однак, те що остання входить до політичної партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність", міжпартійної депутатської групи "Тепличчина" та те, що керівником даної депутатської групи є ОСОБА_1 було встановлено лише після ознайомлення головуючим суддею із заявою про відвід.

Відтак, приймаючи до уваги викладені в заяві доводи, зокрема пов`язані з висловленою відповідачем недовірою у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи та прийнятті рішення та встановлення інших обставин, які стали відомі після відкриття провадження в адміністративній справі №120/1534/19-а, враховуючи, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені, з метою запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, уникнення будь-яких можливих сумнівів по справі щодо об`єктивності і неупередженості судді Комара П.А. при розгляді справи, заява про відвід головуючому судді Комару П.А. підлягає задоволенню.

Щодо посилань позивача, що ОСОБА_3 не мала права підписувати заяву про відвід, суд звертає увагу, що згідно відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 11 червня 2019 року ОСОБА_3 являється керівником (головою) Теплицької районної ради з 28 квітня 2017 року.

Так, відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відтак, суд критично оцінює посилання позивача, що ОСОБА_3 не мала права підписувати заяву про відвід, оскільки, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вона є керівником Теплицької районної ради Вінницької області.

Враховуючи викладене, з метою виключення у відповідача внутрішнього переконання у розгляді його справи неупередженим судом та запобігання будь-яких сумнівів у цьому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Разом із тим, у даному випадку приймається до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А незадоволення заяви про відвід в даній справі може бути сприйняте заявником як порушення його права на справедливий суд.

Згідно частини 12 статті 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В силу частини 1 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 41, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Теплицької районної ради Вінницької області про відвід головуючому судді Комару Павлу Анатолійовичу - задовольнити.

Передати адміністративну справу №120/1534/19-а для визначення іншого судді в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Комар Павло Анатолійович