Справа № 260/471/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Ужгород№ 260/471/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилася;

представник позивача - адвокат Лемак Володимир Якубович,

відповідач - Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - представник Міськова Наталія Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 2, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 06 червня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 11 червня 2019 року .

08 квітня 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника та виплати з 19.10.2018 пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді, яке отримував її чоловік - ОСОБА_2 на момент його смерті; 2) зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та виплачувати з 19.10.2018 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді, яке отримував її чоловік - ОСОБА_2 на момент його смерті.

12 квітня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19 жовтня 2018 року звернулася до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з письмовою заявою про призначення та виплату пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії померлого годувальника, відповідно до статтею 36,37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач, листом від 22 січня 2019 року повідомив, що призначення пенсії по втраті годувальника з врахуванням розміру щомісячного довічного грошового утримання, чинним законодавством не передбачено, тому призначена пенсія у розмірі 50% від пенсії по віку померлого годувальника. Однак, системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу.

14 травня 2019 року представником відповідача подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач вказує, що положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а визначає можливість призначення пенсії на загальних умовах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, позивачу було призначено пенсію по втраті годувальника на загальних підставах, відповідно до норм статей 36-37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що в ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника та виплати з 19 жовтня 2018 року в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий позивачки чоловік ОСОБА_2 , судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 21 січня 1999 року та їй було призначено пенсію по вислузі років, як освітньому працівнику, що підтверджується протоколом № 2054 від 12 лютого 2002 року, (пенсійна справа № 129899).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 (пенсійна справа 137083), встановлено, що годувальник, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17), отримував щомісячне довічне грошову утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.016 № 1402-VІІІ.

19 жовтня 2018 року, із заявою позивач звернулася до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України закарпатської області про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

З 19 жовтня 2018 року, рішенням про перерахунок пенсії на підставі статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, призначено пенсію по втраті годувальника, (а.с. 47).

Як підтверджується матеріалами справи, 25 серпня 2016 року Розпорядженням № 137083, чоловіку позивачки, ОСОБА_2 , було призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 68 %, відповідно до розпорядження № 137083, (а.с. 50). Даний факт, також, підтверджується довідкою, виданою Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_2 від 07 березня 2019 року, (а.с. 19)

22 січня 2019 року, листом Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області було надано відповідь на звернення позивача та вказано, що їй було призначено пенсію в розмірі у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, (а.с. 20-21).

30 липня 2018 року, Державною судовою адміністрацією України видана Довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Така довідка видана ОСОБА_2 про те, що станом на 01 січня 2018 року, його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 28 192 грн. 00 коп., ( а.с.18) .

Згідно заяви позивачки від 19 жовтня 2018 року за особливі заслуги, встановлено пенсію у розмірі 254,10 грн. до пенсії по втраті годувальника (70% від 25% прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність).

З 19 жовтня 2018 року, розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становив 3512, 12 грн. (3259,02 грн. + 254,10 грн.)

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" з 01 грудня 2018 року розмір пенсії позивачки перераховано і становить 3525, 73 грн., (а.с.34).

Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другійстатті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на час смерті ОСОБА_2 та звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника остання була непрацездатною у зв`язку з досягненням пенсійного віку та до дня смерті чоловіка перебувала на його утриманні, а тому відповідала усім вимогам, які необхідні для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Щодо посилань відповідача на те, що при розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника не може враховуватись розмір отримуваного годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, суд зазначає наступне.

З огляду на частиною 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з статтею 142 частиною 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка була призначена чоловіку позивача, у зв`язку із звільненням у відставку, та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

Відтак, право на переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить ніяких виключень щодо годувальників.

Крім того, слід зазначити, що відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною виплатою за рахунок державних коштів.

Крім того, згідно із практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Пічкур проти України»), якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

Підсумовуючи наведене, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, позивачка ОСОБА_1 має право на ппереведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на момент смерті її чоловіка, відповідні посилання відповідача з приводу того, що чинним законодавством не передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд відхиляє, виходячи з вищевказаного, а позов цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 жовтня 2018 року, яке отримував її чоловік ОСОБА_2 на момент смерті, судом встановлено наступне:

Вказану вимогу суд розцінює як похідну вимогу від вимоги про визнання протиправними дій Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника та виплати з 19 жовтня 2018 року в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий позивачки чоловік ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 19 жовтня 2018 року, позивач, подала заяву про щодо призначення та виплати їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії померлого годувальника. На підставі даної заяви, позивачу, було призначено пенсію по втраті годувальника у розмірі 50 % від пенсії по віку померлого годувальника.

Як вже зазначалося судом, була встановлена протиправність дій відповідача, чим порушено право позивача, яке гарантоване Конституцією на пенсійне забезпечення.

Таким чином, для відновлення порушеного права позивача, суд вважає належним способом відновлення порушених прав буде зобов`язання здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 жовтня 2018 року з урахуванням Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 1111 від 30.07.2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджено квитанцією від 08.04.19 № 82746, (а.с. 5).

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника та виплати з 19 жовтня 2018 року в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий позивачки чоловік ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 жовтня 2018 року з урахуванням Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 1111 від 30.07.2018 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В. Скраль