Справа № 826/19721/16
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року (розглянута у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року, ОСОБА_1 (далі - позивача, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач - 1, ДАБІ України), Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач - 2, Департамент) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - третя особа та/або ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд») та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07 серпня 2016 року просить суд: визнати дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві по контролю відповідності та готовності до експлуатації закінченого будівництва об`єкта: «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1, в подальшому перейменований як будинок АДРЕСА_1 , щодо контролю за дотриманням ДБН В. 1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» при проектуванні та будівництві місця розташування для вхідних дверей квартир № 14 та 15 вказаного будинку, що призвели до створення загрози для життя та здоров`я, завданої майнової та моральної шкоди їх власником, протиправними як при прийнятті в експлуатацію вказаного об`єкта, а також в реагування на виявлену власником квартири №14 , ОСОБА_1 , небезпеку при експлуатації житла; зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зупинити дію виданого сертифікату КВ №8 та видати припис Приватному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» на проведення проектно-будівельних робіт по усуненню порушень ДБН при виборі місця розташування для вхідних дверей в квартири №14 та №15 житлового будинку по АДРЕСА_1 з метою створення умов безпечного користування вказаним житлом їх власників.

Мотивуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, зазначає, що Приватним акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» при здійсненні будівництва порушено норми ДБН В .1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ», а саме: планувальні рішення по розташуванню та відкривання вхідних дверей в квартири №14 та №15 в житловому будинку по АДРЕСА_1 не відповідають будівельним нормам.

Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 перешкоджають йому в експлуатації відповідної квартири та безпосередньо загрожує його життю та життю рідних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 15 липня 2010 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством холдингова компанія «Київміськбуд» договір міни за №004/014/01, згідно якого третя особа зобов`язується в обмін на Заставну передати позивачу майнові права на Об`єкт - чотирикімнатну квартиру №14 на 6-му поверсі в будинку обмеженому АДРЕСА_1 протягом трьох місяців після завершення будівництва та прийняття будинку в експлуатацію у запланований строк - до 31 травня 2011 року.

26 червня 2013 року позивачем підписано акт №4 прийому - передачі квартири згідно якого забудовник побудував та передає, а набувач приймає квартиру « 14 (чотирнадцять), що знаходить у місті Києві за адресою: АДРЕСА_1 (далі - акт).

Згідно п. 3 вказаного акту квартира побудована згідно з існуючими будівельними нормами і умовами договору міни №004/014/01 від 15 липня 2010 року.

Як стверджує ОСОБА_1 під час облаштування придбаного за власні кошти житла ним було виявлено, що останнє створює загрозу життю та здоров`ю для нього та членів його родини, а також сусідів.

З метою вирішення зазначеної проблеми, позивач неодноразово звертався до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» з претензіями від 28 грудня 2015 року, від 19 червня 2016 року, 18 березня 2016 року, однак жодних позитивних результатів ОСОБА_4 не отримав, усунення загрози життю та здоров`ю для нього та членів його родини третьою особою усунуто не було.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_4 звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві із заявою від 19 травня 2016 року у якій просив для забезпечення можливості проживання та подальшого запобігання небезпеки користування придбаним житлом, просив провести додаткову перевірку об`єкту за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 16 червня 2016 року №10/26-32/1606/10 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві повідомила заявника про те, що Інспекція видала замовнику будівництва АТ «ХК «Київміськбуд» сертифікат, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1 проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації , підстави для вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю відсутні.

Позивач вважає, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві вчинено протиправні дії при прийнятті в експлуатацію об`єкта «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1, а також в реагування на виявлену власником квартири №14 , ОСОБА_1 , небезпеку при експлуатації житла, що і станом підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закону України «про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ (далі - Закон №3038- VІ).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону №3038- VІ, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю, в розрізі приписів частини 3 статті 6 Закону №3038- VІ належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №3038- VІ державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, ч. 3 ст. 41 Закону №3038- VІ регламентує, що державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок №553).

Згідно п. 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, підстави для проведення якої зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Механізм прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461).

Відповідно до пункту З Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 461 на об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 461 сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Пунктом 24 Порядку № 461 передбачено, що для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що законодавством не передбачено процедури зупинення органами державного архітектурно-будівельного контролю раніше виданих сертифікатів.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань (п. 3 Положення).

Згідно п.п. 3, 8, 10 п. 4 Положення Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти, видає відповідні сертифікати; здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням: юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проводить перевірки: відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи (п. 6 Положення).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією України безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи шляхом здійснення, зокрема, позапланової перевірки, яка може бути призначена на підставі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

В той же час, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється об`єктами контролю під час виконання суб`єктом містобудування підготовчих та будівельних робіт.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сертифікат №КВ 8, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1 проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації ПАТ «ХК «Київміськбуд» отримано.

З вказаного слідує, що станом на час звернення позивача із відповідною заявою об`єкт «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що з метою захисту свої порушених, оспорюваних прав позивачеві слід звернутись безпосередньо до ПАТ «ХК «Київміськбуд».

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Що ж стосується протиправності дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві при прийнятті в експлуатацію об`єкта «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - об`єкти) (далі - Порядок №461).

Згідно пункту з Порядку №461 прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Відповідно до пункту 22 Порядку №461 видачу сертифіката здійснює Інспекція, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Для отримання сертифіката, в контексті приписів пункту 23 Порядку №461, замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до відповідної Інспекції заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката (далі - заява) за формою згідно з додатком 2, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 3.

Документи приймаються у дозвільному центрі за місцезнаходженням об`єкта та не пізніше наступного робочого дня передаються до Інспекції.

Пунктом 25 Порядку №461 визначено, що Інспекція приймає подані замовником заяву і акт готовності об`єкта до експлуатації та з метою визначення відповідності об`єкта проектній документації, вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил проводить відповідну перевірку.

Проведення перевірки на об`єкті розпочинається не пізніше ніж на третій робочий день після реєстрації заяви і не може тривати більш як чотири робочих дні.

Інспекція під час проведення перевірки має право відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну і виконавчу документацію, визначені державними будівельними нормами, стандартами і правилами, інші документи, матеріали, відомості, довідки та пояснення з питань, що виникають, та залучати у разі потреби установи, організації, державні органи.

Інспекція приймає протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення про видачу сертифіката за формою згідно з додатком 4 або відмову в його видачі за формою згідно з додатком 5 (п. 26 Порядку №461).

Згідно пункту 27 Порядку №461 підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації та вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката Інспекція надсилає замовнику протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 5.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката, замовник може повторно звернутися до Інспекції для видачі сертифіката.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути оскаржено до суду.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери 3у кварталі, обмеженому АДРЕСА_1 від 27 червня 2007 року, який складений Спеціалізованою державною організацією «Київська міська служба Української інвестиційної експертизи, відповідно до якого проектна документація відповідає чинній нормативній базі і рекомендується до затвердження в установленому законом порядкує.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві були відсутні правові підстави для відмови у видачі сертифікату на об`єкт «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1 суд зазначить наступне.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві задоволенню не підлягають і, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання вчинити певні дії, з огляду на їх похідний характер.

Щодо посилання позивача на висновки №99 Науково-технічного центру «Будівельна експертиза» від 12 квітня 2016 року, де вказано, що під час реалізації будівництва (від проекту до здачі об`єкту будівництва в експлуатацію) проектувальник допустив помилку , а генпідрядник реалізував таке розташування та відкривання дверей в квартири №14 та №15 , не повідомивши про незручність та помилковість такого проектного та будівельного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегія суддів критично оцінює зазначене, оскільки матеріали справи містять позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально - побутової сфери у кварталі, обмеженому АДРЕСА_1 від 27 червня 2007 року, який складений Спеціалізованою державною організацією «Київська міська служба Української інвестиційної експертизи.

Окрім зазначеного вище, звертає увагу на те, що матеріли справи також містять в собі акт №4 прийому - передачі квартири згідно якого забудовник побудував та передає, а набувач приймає квартиру « 14 (чотирнадцять), що знаходить у місті Києві за адресою: АДРЕСА_1, в якому відсутні будь - які зауваження позивача до переданої квартири.

Та вказує, що в даному випадку, між позивачем та третьою особою виникли договірні відносини, зокрема, підпунктом 5.1.4 пункту 5.1 договору міни №004/014/01 від 15 липня 2010 року передбачено право набувача звернутися до забудовника протягом законодавчо встановленого строку для рішення питань про усунення, виявлених у квартирі недоліків.

Колегія суддів приходить до висновку, що у позивача з третьою особою виникли цивільно-правові відносини, які, в свою чергу, ОСОБА_1 не позбавлений можливості вирішити в судовому порядку.

Щодо посилання третьої особи на тим, що позивачем порушено строки звернення до суду з метою захисту своїх порушених прав, колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві по контролю відповідності та готовності до експлуатації закінченого будівництва об`єкта: «Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженому АДРЕСА_1, в подальшому перейменований як будинок АДРЕСА_1 , щодо контролю за дотриманням ДБН В. 1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» при проектуванні та будівництві місця розташування для вхідних дверей квартир № 14 та 15 вказаного будинку, що призвели до створення загрози для життя та здоров`я, завданої майнової та моральної шкоди їх власником, протиправними як при прийнятті в експлуатацію вказаного об`єкта, а також в реагування на виявлену власником квартири №14 , ОСОБА_1 , небезпеку при експлуатації житла та зобов`язання Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зупинити дію виданого сертифікату КВ №8 та видати припис Приватному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» на проведення проектно-будівельних робіт по усуненню порушень ДБН при виборі місця розташування для вхідних дверей в квартири №14 та №15 житлового будинку по АДРЕСА_1 з метою створення умов безпечного користування вказаним житлом їх власників.

Так, сертифікат про відповідність закінченого будівництвом об`єкта серії КВ № 8 видано 31.07.2012.

Відповідно до п. 1 Акту прийому - передачі квартири №4 від 26.06.2013 року забудовник - ПАТ «ХК «Київміськбуд» побудував та передав набувачеві - ОСОБА_1 квартиру №14, що знаходиться у м. Києві за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що позивач про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме невірного розташування дверей, що спричиняє неможливість одночасного виходу з обох суміжних квартир, повинен був дізнатися з моменту підписання зазначеного вище Акту №4 від 26.06.2013 року.

На підставі вище зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням третьої особи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 12 червня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко