Справа № 320/109/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/109/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:
- визнати неправомірною відмову щодо поновлення виплати пенсії згідно довідки ВАТ «Сквирське ремонтно - транспортне товариство» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 23.08.2006 № 78;
- зобов`язати поновити виплату та здійснювати подальше нарахування і виплату пенсії виходячи з розміру заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 3 199 крб. 04 коп., на підставі довідки ВАТ «Сквирське ремонтно - транспортне товариство» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 23.08.2006 № 78, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.06.2018 з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у жовтні 2018 року звернувся до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про повідомлення про причини зменшення розміру пенсії та проведення її перерахунку відповідно до довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78, однак відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю на це правових підстав.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 р. позов задоволено. Визнано відмову Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ «Сквирське ремонтно - транспортне товариство» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 23.08.2006 № 78 неправомірною. Зобов`язано Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області поновити виплату та здійснювати подальше нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) виходячи з розміру заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 3 199 крб. 04 коп., на підставі довідки ВАТ «Сквирське ремонтно - транспортне товариство» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 23.08.2006 № 78, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.06.2018 з урахуванням вже виплачених сум.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що матеріали справи не містять жодних первинних документів про нарахування та виплату позивачу заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці від 23.08.2006 р. № 78, оскільки довідка видана на підставі рішення суду, а не за фактично отриману заробітну плату позивача, яка ним була отримана.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу, зазначає, що перерахунок пенсії позивачу повинен був бути здійснений на підставі довідки про заробітну плату від 23.08.2006 р. № 78, виданої ВАТ «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство», кількість відпрацьованих днів, тривалість робочого часу та місце виконання робіт були встановлені рішенням Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 р. по справі № 2-О-82/2006 р. Представник позивача зазначає, що відповідачем вказана довідка була перевірена і за результатами даної перевірки було призначено та розраховано пенсію. Протягом шести років, тобто до 01.01.2012 р. позивач отримував пенсію за вищевказаною довідкою.
Вважає, що обсяг прав особи, яка ризикуючи своїм здоров`ям приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не може залежати від того, що на даний час на підприємстві не збереглися всі документи, які підтверджують участь цієї особи у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.07.2006, вкладка № НОМЕР_3 .
Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, про що свідчить виписка із акту огляду МСЕК серії КИО І № 260849 від 14.06.2006.
Відповідно до експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 186 від 28.03.2006 ОСОБА_1 встановлено діагноз: ранній АСГМ.ДЕ-2 ст., прогресуючий перебіг з двобічною пірамідною недостатністю, вестибулярною дисфункцією, колаптоїдними приступами, вегетативною дисфункцією, стійким церебрастенічним с-мом, інтелектуально-мнестичним зниженням особистості. Поліневропатія кінцівок.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з трудової книжки серії НОМЕР_4 позивач з 01.04.1986 по 02.01.1998 працював на Сквирському ремонтно - транспортному підприємстві, правонаступником якого є ВАТ «Сквирське РТП», на посаді водія.
У період з 01.07.1986 по 31.07.1986 ОСОБА_1 був задіяний у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою від 29.05.2018 № 126, виданою Сквирським районним військовим комісаріатом Київської області.
При цьому, рішенням Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 у справі № 2-О-82/2006 встановлено факт того, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 26.06.1986 по 24.08.1986 включно в м. Прип`яті Київської області, і тривалість робочого часу щоденно становила 20 годин в зоні відчуження.
На підставі рішення суду, позивачу ВАТ «Сквирське РТП» видано довідку від 23.08.2006 № 78 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої йому було нараховано 3 119 крб. 04 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивачу була призначена пенсія та протягом певного періоду здійснювалися нарахування та виплата такої пенсії, з урахуванням довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78, однак в подальшому, розрахунок пенсії на підставі зазначеної довідки було припинено та проведено перерахунок пенсії позивачу, який призвів до зменшення її розміру, про що позивача не було повідомлено, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою від 04.10.2018 № 402, у якій просив повідомити про причини зменшення розміру пенсії та провести її перерахунок відповідно до довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78.
Листом від 24.10.2018 № 139/В-01 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 у справі № 2-О-82/2006 не містить зобов`язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за довідкою ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78.
Позивач не погоджуючись з такою відмовою звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що підставою для перерахунку пенсії є довідка ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 р. № 78, видана на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 у справі № 2-О-82/2006, а відтак зменшення виплати позивачу пенсії є протиправним.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 796 видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Частиною 3 ст. 54 Закону № 796 встановлено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 Закону № 796. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
При цьому, в силу пп. 4 п. 3 даного Порядку у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751/1032/3к/13-412/308 у разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.
До того ж, у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 № 224/8.13 передбачено, що підприємства і організації у разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Аналіз вищенаведених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання.
При цьому, основними документами для проведення перерахунку пенсій таким особам є первинні документи про тривалість робочого дня та місця виконання роботи, які мають підтверджувати час, місце, тривалість робочого дня та довідки підприємств, установ, організацій про заробітну плату.
Отже, невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться у довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частиною 4 ст. 78 КАС України регламентовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 у справі № 2-О-82/2006, яким встановлено факт перебування позивача у відрядженні з 26.06.1986 по 24.08.1986 та тривалість його робочого часу за час цього відрядження не є підставою для перерахунку пенсії.
Підставою такого перерахунку є саме довідка ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78, видана на виконання вказаного судового рішення. Відповідно до вказаної довідки за період перебування в зоні з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р. позивачу нарахована заробітна плата в сумі 3 119 карбованців 04 копійок.
Починаючи з 01.10.2006 р. позивач отримував пенсію згідно довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78 до 01.01.2012 р., однак, в подальшому пенсійні виплати були зменшені, а розрахунок пенсії проводився без урахування вказаної довідки без прийняття жодного рішення.
В той же час, відповідач зазначає, що зменшення розміру пенсії обумовлено тим, що виплата заробітної плати, зазначеної в довідці від 23.08.2006 № 78 не підтверджується первинними бухгалтерськими документами.
Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії Онер`їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії, Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах які зачіпають виборчі права (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини, Беєлер проти Італії).
Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення Москаль проти Польщі).
Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки та у справах Ґаші проти Хорватії Трґо проти Хорватії).
Програмою розвитку ООН [3], визначено, що з погляду розвитку людства належне врядування є абсолютним синонімом демократичного врядування й означає повагу до прав та основних свобод людини; визнання того, що громадяни можуть ухвалювати обов`язкові для врахування рішення; визнання існування приватної та публічної сфер життя й ухвалення рішень; урахування в сучасній політиці потреб майбутніх поколінь; визнання метою економічної та соціальної політики подолання бідності й урахування людського вибору. Основними рисами належного врядування, відповідно до Програми розвитку ООН, є участь; верховенство права; прозорість; відповідальність; орієнтація на консенсус; справедливість; ефективність і результативність; підзвітність; стратегічне бачення.
Беручи до уваги вищевказані положення, судова колегія приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача, оскільки, здійснюючи перерахунок та виплату позивачу пенсії з 2006 р., відповідач фактично погодився із сумою заробітної плати, визначеної у довідці ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78. Жодних рішень стосовно невідповідності нарахованої суми заробітної плати позивачу згідно вказаної довідки відповідачем не приймалось, що є підставою вважати, що всі складові довідки були перевірені та не спростовані відповідачем.
На думку судової колегії, позивач не може бути позбавлений на отримання пенсії у разі допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень помилки, яка не може виправлятися за рахунок особи відносно якої вони були допущені.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач не може уникати своїх обов`язків покладених на нього державою, а тому з метою недопущення порушень прав позивача повинен продовжувати виплачувати пенсію на підставі довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78.
Отже, вимога відповідача надати первинні документи, що підтверджують виплату заробітної позивачу в зоні відчуження після спливу майже шести років на протязі яких здійснювалася виплата позивачу пенсії, є протиправною.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача у перерахунку пенсії на підставі довідки ВАТ «Сквирське РТП» від 23.08.2006 № 78, виданої на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2006 у справі № 2-О-82/2006 з 2012 року, є безпідставною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк
О.Є. Пилипенко