Справа № 640/3351/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3351/19 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2019 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Краш" до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу №267 в частині,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Краш", звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва із позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу №267 в частині.

Також, позивачем до суду першої інстанції подано заяву, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1 наказу №267 від 21.03.2018р. "Про демонтаж рекламних засобів", виданого Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в частині забезпечення демонтажу наступних рекламних засобів, зазначених в пунктах 1, 2, 5, 6, 10, 20, 86, 87, 89, 94, 97, 105, 108, 110, 117, 121, 125, 126, 127, 133, 134, 137, 157, 168, 171, 172, 173, 176, 178, 183, 184, 187, 189, 190, 193, 195, 206, 233, 236, 340 додатку до наказу №267 від 21.03.2018р.; заборони Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8, тел. +380 (44) 481-47-21, адреса е-пошти: / ідентифікаційний код 26199714) здійснювати будь-які дії спрямовані на демонтаж рекламних засобів, розміщених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламне агенство "КРАШ", зазначених в додатку до наказу №267 від 21.03.2018р.:

1. м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 25 (дозвіл №02497-03) (пункт 6 додатку до оскаржуваного наказу);

2. м. Київ, Деснянський р-н, вул. Закревського Миколи, 2-А (дозвіл №08291-05-П- 1)(пункт 86 додатку до оскаржуваного наказу);

3. м. Київ, Деснянський р-н, просп. Броварський з`їзд з вул. Червоногвардійська (дозвіл №08460-05-П-1) (пункт 87 додатку до оскаржуваного наказу);

4. м. Київ, Деснянський р-н, вул. Сабурова, 9/61 / просп. Маяковськокого (дозвіл № 07043-04-П-1) (пункт 89 додатку до оскаржуваного наказу);

5. м. Київ, Солом`янський р-н, вул. Гетьмана Вадима /пров. Індустріальний (дозвіл №17793-07) (пункт 97 додатку до оскаржуваного наказу);

6. м. Київ, Дніпровський р-н, бульв. Перова, 22 /на розі з вул. Петра Запорожця (дозвіл №08515-05-П-1) (пункт 105 додатку до оскаржуваного наказу);

7. м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Овруцька, 23 (Дозвіл №26237-10-П-1) (пункт 110 додатку до оскаржуваного наказу);

8. м. Київ, Голосіївський р-н., Столичне шосе урочище Бичек праворуч (другий) (дозвіл №25794-10-П-1) (пункт 117 додатку до оскаржуваного наказу);

9. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек ліворуч (перший) (дозвіл №25790-10-П-1) (пункт 125 додатку до оскаржуваного наказу);

10. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек праворуч (третій) (дозвіл № 25791-10-П-1), (пункт 126 додатку до оскаржуваного наказу);

11. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек ліворуч (другий) (дозвіл № 25792-10-П-1) (пункт 127 додатку до оскаржуваного наказу);

12. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек праворуч (перший) (дозвіл № 25795-10-П-1) (пункт 133 додатку до оскаржуваного наказу);

13. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе, 64, (дозвіл №25796-10-П-1) (пункт 134 додатку до оскаржуваного наказу);

14. м. Київ, Оболонський р-н, вул. Малиновського, 27/23 (пл. Сантьяго-де-Чілі) (дозвіл №07388-04-П-1) (пункт 137 додатку до оскаржуваного наказу);

15. м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Довженка Олександра/вул. Дегтярівська (дозвіл № 03009-04-3M-1) (пункт 168 додатку до оскаржуваного наказу);

16. м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 14 на розв`язці з просп. Повітрофлотським та вул. Косюра (дозвіл №02970-04-ЗМ-1) (пункт 171 додатку до оскаржуваного наказу);

17. м. Київ, Деснянський р-н, вул. Закревського Миколи, 25/1/вул. Драйзера (дозвіл № 07387-04-П-1) (пункт 172 додатку до оскаржуваного наказу);

18. м. Київ, Оболонський р-н, просп.Оболонський,40 (дозвіл №08354-05-П-1) (пункт 173 додатку до оскаржуваного наказу);

19. м. Київ, Подільський р-н, вул. маршала Гречка, 8 /напроти будинку/ (дозвіл №09335- 05) (пункт 176 додатку до оскаржуваного наказу);

20. м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Рибалка, 1 (дозвіл №12919-06) (пункт 183 додатку до оскаржуваного наказу);

21. м. Київ, Деснянський р-н, просп. генерала Ватупна/ел. оп. N271 (дозвіл №08341-05- П-1) (пункт 184 додатку до оскаржуваного наказу);

22. м. Київ, Деснянський р-н, просп. генерала Ватутіна Московський міст (ел. опора N21) (дозвіл №03161 -04-ЗМ-1) (пункт 189 додатку оскаржувального наказу);

23. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (150 м до - повороту на просп. Науки) (дозвіл № 13107-06-П-1) (пункт 190 додатку до оскаржуваного наказу);

24. м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Будівельників/вул. Малишка, 110 м. від Броварського проспекту (дозвіл №17762-07) (пункт 193 додатку до оскаржуваного наказу);

25. м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Будівельників/вул.Малишка, 120м. до Броварського проспекту (дозвіл №25803-10-П-1) (пункт 195 додатку до оскаржуваного наказу);

26. м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Миропільська, 35/ зі сторони буд.31 (дозвіл №08286- 05-П-1) (пункт 206 додатку до оскаржуваного наказу);

27. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (напроти АЗС "Укрнафта") дозвіл №49814-15 (пункт 233 додатку до оскаржуваного наказу);

28. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (ст. м.Видубичі) (дозвіл №52187-15) (пункт 340 додатку до оскаржуваного наказу).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем - Управлінням з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламне агенство "Краш" були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Предметом позову в даній справі є правомірність наказу №267 від 21.03.2018 "Про демонтаж рекламних засобів", виданого Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в частині забезпечення демонтажу рекламних засобів, зазначених в пунктах 1, 2, 5, 6, 10, 20, 86, 87, 89, 94, 97, 105, 108, 110, 117, 121, 125, 126, 127, 133, 134, 137, 157, 168, 171, 172, 173, 176, 178, 183, 184, 187, 189, 190, 193, 195, 206, 233, 236, 340 додатку до наказу №267 від 21.03.2018.

Позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність у сфері розмішеня зовнішньої реклами, види діяльності за КВЕД, зокрема, 73.11 Рекламні агентства.

Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Краш" дозволи на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, зокрема, дозвіл №02497-03, м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 25; дозвіл №08291-05-П- 1, м. Київ, Деснянський р-н, вул. Закревського Миколи, 2-А; дозвіл №08460-05-П-1, м. Київ, Деснянський р-н, просп. Броварський з`їзд з вул. Червоногвардійська; дозвіл № 07043-04-П-1, м. Київ, Деснянський р-н, вул. Сабурова, 9/61 / просп. Маяковськокого; дозвіл №17793-07, м. Київ, Солом`янський р-н, вул. Гетьмана Вадима /пров. Індустріальний; дозвіл №08515-05-П-1, м. Київ, Дніпровський р-н, бульв. Перова, 22 /на розі з вул. Петра Запорожця; дозвіл №26237-10-П-1, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Овруцька, 23; дозвіл №25794-10-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н., Столичне шосе урочище Бичек праворуч (другий); дозвіл №25790-10-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек ліворуч (перший); дозвіл № 25791-10-П-1 м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек праворуч (третій); дозвіл № 25792-10-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек ліворуч (другий); дозвіл № 25795-10-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе урочище Бичек праворуч (перший); дозвіл №25796-10-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе, 64; дозвіл №07388-04-П-1, м. Київ, Оболонський р-н, вул. Малиновського, 27/23; дозвіл № 03009-04-3M-1, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Довженка Олександра/вул. Дегтярівська; дозвіл №02970-04-ЗМ-1, м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 14 на розв`язці з просп. Повітрофлотським та вул. Косюра; дозвіл № 07387-04-П-1, м. Київ, Деснянський р-н, вул. Закревського Миколи, 25/1/вул. Драйзера; дозвіл №08354-05-П-1, м. Київ, Оболонський р-н, просп.Оболонський,40; дозвіл №09335- 05, м. Київ, Подільський р-н, вул. маршала Гречка, 8 /напроти будинку/; дозвіл №12919-06, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Рибалка, 1; дозвіл №08341-05- П-1, м. Київ, Деснянський р-н, просп. генерала Ватупна/ел. оп. №271; дозвіл №03161 -04-ЗМ-1, м. Київ, Деснянський р-н, просп. генерала Ватутіна Московський міст (ел. опора №21); дозвіл № 13107-06-П-1, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (150 м до - повороту на просп. Науки); дозвіл №17762-07, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Будівельників/вул. Малишка, 110 м. від Броварського проспекту; дозвіл №25803-10-П-1, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Будівельників/вул.Малишка, 120м. до Броварського проспекту; дозвіл №08286- 05-П-1, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Миропільська, 35/ зі сторони буд.31; дозвіл №49814-15, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (напроти АЗС "Укрнафта") (пункт 233 додатку до оскаржуваного наказу); дозвіл №52187-15, м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (ст. м.Видубичі).

Строк дії дозволів на розміщення вказаних рекламних засобів на день видання вказаного наказу не закінчився по жодному із зазначених в наказі рекламних засобів, серед дозволів, вказаних в додатку до оскаржуваного наказу, дозволи в кількості 3-х одиниць видано зі строком дії з 31 серпня 2016 року по 30 серпня 2021 року, дозволи в кількості 11-ти одиниць видано зі строком дії з 12 лютого 2015 року по 11 лютого 2020 року, один дозвіл видано зі строком дії з 10 лютого 2015 року по 11 лютого 2020 року, один дозвіл видано зі строком дії з 02 вересня 2015 року по 01 вересня 2020 року, дозволи в кількості 4-х одиниць видано зі строком дії з 03 листопада 2015 року по 02 листопада 2020 року, дозволи в кількості 6-ти одиниць видано зі строком дії з 01 лютого 2016 року по 31 січня 2021 року, один дозвіл видано зі строком дії з 03 грудня 2015 року по 30 листопада 2020 року, дозволи в кількості 13-ти одиниць продовжено з 02 квітня 2013 року по 01 квітня 2018 року.

За дозволами в кількості 13 одиниць зі строком дії по 01 квітня 2018 року позивач 27 лютого 2018 року звернувся до дозвільного органу, із заявами про продовження строку їх дії.

Демонтовано 12 (дванадцять) рекламних засобів із 40 (сорока) рекламних засобів, зазначених в оскаржуваному наказі відповідача.

У заяві про забезпечення позову позивач посилався на те, що дії по демонтажу рекламних засобів призведуть до значних фінансових витрат та втрати можливості використання місць їх розміщення в майбутньому, оскільки дозволи на вказані місця можуть бути надані іншим особам.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача обґрунтованими, оскільки знесення чи демонтаж потягне за собою значні витрати, як для відповідача, так і для позивача у разі необхідності їх відновлення.

Колегія суддів вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову нададуть можливість уникнути сторонам, у разі задоволення адміністративного позову зусиль та витрат при відновленні прав позивача.

Відтак, колегія суддів звертає увагу, що позивачем доведені та документально підтверджені обставини, які вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, в разі невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, вжиття таких заходів є співмірним із заявленими вимогами та не вирішує спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Краш" про забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма