Справа № 260/348/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 червня 2019 року м. Ужгород № 260/348/19
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням суду від 31.05.2019 року позов ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі.

Представником позивача в судовому засіданні 30 травня 2019 року, до виходу суду в нарадчу кімнату, було заявлено клопотання про вирішення питання про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу з наданням строку для подання до суду доказів на підтвердження понесених позивачем відповідних витрат після ухвалення рішення у справі.

10 червня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення рішення про стягнення з відповідачів понесених витрат на правничу допомогу. Дана заява була надіслана представником позивача до суду 04.06.2019 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.252 КАС України, суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про розподіл судових витрат, суд приходить висновку про її задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За правилами ч.3 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч.5 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Балтак Д.О. 01.03.2019 року був укладений договір про надання правової допомоги.

Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача подано Акт прийому-передачі наданих послуг від 03.06.2019 року та Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, згідно яких загальна вартість наданої правничої допомоги складає 10000,00 грн.

Сплата позивачем вказаної суми за надання правничої допомоги підтверджується квитанцією до договору про надання правової допомоги від 01.03.2018 року та книгою обліку доходів і витрат.

Також, представник позивача надав до суду докази понесених витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, а саме: проїзні документи Укрзалізниці за № НОМЕР_1 в сумі 439,32 грн., за №404451 в сумі 479,02 грн. та посадочні документи на загальну суму 920,93 грн..

Таким чином, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та витрати пов`язаних із прибуттям до суду 1839,27 грн. в розмірі підтверджені належно документами, наявними в матеріалах справи, їх розмір є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 31.05.2019 року у справі № 260/348/19 судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) (вул. Недецеї, буд.45, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень) та витрати, пов`язані із прибуттям до суду представника позивача в розмірі 1839,27 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дев`ять гривень двадцять сім копійок)

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя М.М. Луцович