Справа № 1340/3712/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3569/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Большакової О.О., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.

представник позивача: Ширій Є.В.

представника відповідача: Пилип'як Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргуЛьвівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 1340/3712/18 за адміністративним позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Медик» Франківської районної спілки автомобілістів м.Львова до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання до їх вчинення,-

суддя в 1-й інстанції -Кухар Н.А.,

час ухвалення рішення -10 год. 38хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 18.10.2018,-

В С Т А Н О В И В:

Гаражно-будівельний кооператив «Медик» Франківської районної спілки автомобілістів м. Львова (далі ГБК «Медик», позивач) звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради (далі відповідач, апелянт) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в затверджені проекту землеустрою, викладені в листі №2403-3786 від 13.07.2018 року, та зобов'язання Львівської міської ради розглянути листа ГБК «Медик» № 34 від 22.06.2018 року про затвердження проекту землеустрою, прийнявши відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не розглянуто звернення позивача щодо затвердження проекту землеустрою, а тому такі дії відповідача порушують права членів кооперативу на виділення земельної ділянки ГБК «Медик», які гарантовані Земельним кодексом України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, апелянт - Львівська міська рада подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним, винесеним з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Звертає увагу, що суд першої інстанції не досліджував організаційно правової форми ГБК «Медик». За КВЕДом у позивача не передбачена діяльність з будівництва гаражів і оскільки організаційно правова форма ГБК «Медик» - гаражний, а не гаражно-будівельний кооператив, норма статті 41 ЗК України застосовуватись не може. При цьому Земельний кодекс України не передбачає процедури безоплатного набуття земельних ділянок юридичними особами, а також не визначає компетенції органів виконавчої влади з цього питання. Стверджує, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за ГБК «Медик» не зареєстровано об'єктів нерухомого майна, а отже, передача земельної ділянки позивачу можлива лише за результатами земельних торгів. Також зазначає, що Львівська міська рада не може розглядати на сесії питання, проект якого не підготований профільним управлінням, так як розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, пояснювальної записки тощо.

Відтак, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

На апеляційну скаргу Львівської міської ради позивачем подано відзив, у якому зазначає, що гаражний кооператив «Медик» був створений ще в 1993році і знаходиться за адресою м.Львів, вул. Кульпарківська, 95а. Перша земельна ділянка під будівництво капітальних гаражів площею 0,508 га була надана ухвалою сесії Львівської міської ради №336 від 28.03.1996 року і в цьому ж році був виданий державний акт на право постійного користування землею. В процесі будівництва за ініціативи керівництва району було вирішено провести розширення кооперативу, у зв'язку з чим правління кооперативу направило керівництву міста листа з просьбою вирішення питання провідведення земельної ділянки. Ще у 2017 році правління кооперативу провело загальні збори щодо внесення необхідних змін в статут кооперативу відповідно до вимог Земельного кодексу України щодо назви кооперативу: «Гаражно-будівельний кооператив «Медик» Франківської районної спілки автомобілістів м.Львова» і 10.10.2017 року проведено перереєстрацію у відповідності до вимог ст.41 Земельного кодексу України.

Просить визнати рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, залишивши його без змін, а апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою 5 сесії 7-го скликання Львівської міської ради від 26.12.2016 року № 1447 надано гаражному кооперативу «Медик» Франківської районної спілки автомобілістів м. Львова дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 95а у м. Львові.

18.12.2017 року Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради скеровано листа на адресу ГБК «Медик» про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 95-а в м. Львові площею 0,3752 га в приватну власність для обслуговування гаражів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Голова правління ГБК «Медик» звернувся до Львівського міського голови Садового А.І. із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надати земельну ділянку у зв'язку з формуванням нової земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 95а у м. Львові площею 0,3752 га для оформлення права власності на раніше збудовані гаражі.

30.03.2018 року Голова правління подав до Управління адміністрування послуг Департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова документи, а саме: заяву на ім'я Львівського міського голови; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виготовлений юридичними особами, у складі яких працює не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників, або фізичними особами-підприємцями, які є сертифікованими інженерами - землевпорядниками і володіють необхідними технічними та технологічним забезпеченням; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданий державним кадастровим реєстратором відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; довіреність або нотаріально засвідчена копія довіреності - для уповноваженої особи.

За результатами розгляду звернення листом від 05.04.2018 року № 2403-1747 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило про те, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 14.09.2017 року № 2372 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» необхідно представити витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Також не представлено правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об'єкти нерухомого майна, розміщених в межах земельної ділянки та технічні паспорти на них. Крім того, у листі було вказано, про те, що листом від 06.07.2017 року № 2403-3547 було надано роз'яснення позивачу, що відповідно до відомостей з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та установчих документів встановлено організаційно - правову форму для кооперативу - гаражний кооператив. Надання земельних ділянок гаражним кооперативам у власність не передбачено чинним нормативно - правовими актами.

22.06.2018 року голова правління ГБК «Медик» повторно звернувся до Львівського міського голови Садового А.І., через Управління адміністрування послуг Департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова із зверненням щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надати земельну ділянку у зв'язку з формуванням нової земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 95а у м. Львові площею 0,3752 га для оформлення права власності на раніше збудовані гаражі.

За результатами розгляду звернення листом від 13.07.2018 року № 2403-3786 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило про те, що надання земельних ділянок гаражним кооперативам у власність не передбачено чинним нормативно - правовими актами та не було представлено правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об'єкти нерухомого майна, розміщені в межах земельної ділянки та технічні паспорти на них.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповіді Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.04.2018 року № 2403-1747 та від 13.07.2018 року № 2403-3786 на заяви позивача про затвердження проекту землеустрою мають лише роз'яснювальний характер. Відповідачем не надано суду інформації щодо розгляду заяв позивача. Такими діями відповідач порушив права позивача на розгляд його клопотання, оскільки таке не було розглянуте відповідачем у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Земельного кодексу України (далі ЗК України) житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Стаття 116 ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту д ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів в розмірі - не більше 0,01 гектара.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу(частина четверта статті 123 ЗК України).

За змістом статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: зокрема, рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту (у випадках, передбачених законом); матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно ст.184 ЗК України землеустрій передбачає: зокрема, складання проектів відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.6 ст. 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу, і затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст.186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (частина 6 статті 186-1 ЗК України).

Згідно ч.8 ст.186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків. Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Частиною шостою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно частин 10, 13 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів.

Наведеними правовими положеннями встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування громадян та юридичних осіб та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

З матеріалів справи вбачається, що відповіді Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.04.2018 року № 2403-1747 та від 13.07.2018 року № 2403-3786 на заяви позивача про затвердження проекту землеустрою носять роз'яснювальний характер, в яких пропонується надати додаткову інформацію.

Водночас, матеріали справи не місять рішення відповідача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки чи відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідями відповідача у формі рішень порушило права позивача на розгляд його клопотанняпро затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, оскільки не було розглянуте у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 1340/3712/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18.06.2019 року.