Справа № 826/13253/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 червня 2019 року № 826/13253/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація),

Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про визнання протиправним та скасування рішення №115 від 11.09.2017р.,

О БС Т А В И Н И С П Р А В И

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі по тексту - відповідач 1, Департамент), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі по тексту - відповідач 2, КП «Київблагоустрій»), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою та захисту природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що оформлене протоколом №115 від 11.09.2017 року в частині вжиття заходів демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

- визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.09.2017 року №476/09-17, видане КП «Київблагоустрій», що стосується вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

- визнати протиправними дії Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо здійснення демонтажу нежитлового приміщення торгівельного комплексу літера "А-Б" площею 232,3 кв.м., літера "В" площею 157,1 кв.м., а всього загальною площею 389,40 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.10.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірним дорученням відповідачем 1 прийнято рішення про вжиття заходів з демонтажу тимчасових споруд торгівельного, побутового призначення, хоча об`єкт який демонтовано не відноситься до Тимчасових споруд або елементів благоустрою, а є об`єктом нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА), в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, просив у його задоволенні відмовити повністю. Зазначив, що оскаржуване доручення видано у межах та на підставі наявних у Департаменту повноважень, з огляду на невиконання вимог приписів № 1702388, № 1702387 та № 1702386 від 18.01.2017 року.

Представник комунального підприємства «Київблагоустрій» в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав належного дотримання порядку демонтажу об`єкту на підставі доручення та приписів Департаменту.

В судовому засіданні 22.03.2018 року судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Провідним інспектором комунального підприємства «Київблагоустрій», винесено приписи № 1702388, № 1702387, № 1702386 від 18.01.2017 року про усунення порушення, на підставі Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051. У вказаних приписах зазначено, що позивачем допущено порушення п.20.1.1. Правил благоустрою міста Києва та запропоновано усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди (МАФ) власними силами в 3-денний термін та відновити благоустрій. В разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства. Приписи вручено ОСОБА_1 про що свідчить його підпис.

Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 11.09.2017 року видано Комунальному підприємству «Київблагоустрій» Доручення № 476/09-17 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Представниками КП «Київблагоустрій» та підрядної організації на підставі приписів № 1702388, № 1702387 , № 1702386 від 18.01.2017 року та доручення № 476/09-17 Департаменту проведено демонтаж торгівельного комплексу, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , в період з 26.09.2017 року по 14.10.2017 року, про що складено акти про демонтаж № 03-599/ВК від 13.10.2017 року, № 03-598/ВК від 12.10.2017 року, № 03-567/ВК від 28.09.2017 року, № 03-561/ВК від 26.09.2017 року, № 03-602/ВК від 14.10.2017 року, № 03-605/ВК від 14.10.2017 року.

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями та діями відповідача та звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються наступними нормативно-правовими актами в редакціях, чинних на час виникнення та перебігу зазначених правовідносин: Закон України (ЗУ) «Про благоустрій населених пунктів»; ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»; Правила благоустрою міста Києва, затверджені Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (надалі - Правила благоустрою м. Києва); Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 (далі - Порядок № 698); Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 (далі - Положення № 294); Положення про департамент міського благоустрою виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням КМДА від 27 січня 2011 року № 94 (надалі - Положення № 94); ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування», затверджені з наданням чинності Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 5 від 19.01.2009 року (надалі -ДБН 2009). Проаналізувавши положення зазначених нормативно-правових актів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення № 94, Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 4 Положення № 94, основними завданнями Департаменту є, зокрема, вжиття заходів щодо притягнення винних у порушенні законодавства у сфері благоустрою населених пунктів до відповідальності.

Відповідно до п. 5 Положення № 94, Департамент відповідно до покладених на нього завдань має повноваження, зокрема, вносити приписи з вимогою усунення порушень ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» і Правил благоустрою міста Києва та здійснює контроль за їх виконанням; у межах повноважень дає доручення на демонтаж (переміщення) самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для провадження підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Отже, до повноважень Департаменту відноситься прийняття рішень щодо демонтажу малих архітектурних форм та тимчасових споруд, що здійснюється у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, провідним інспектором комунального підприємства «Київблагоустрій», винесено приписи № 1702388, № 1702387, № 1702386 від 18.01.2017 року про усунення порушення, на підставі Правил благоустрою міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до частини 1 статті 34 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва.

Правила благоустрою міста Києва (далі - Правила) визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до п. 20.2.11 Правил благоустрою м. Києва, у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Відповідно до п. 19.1.1 Правил благоустрою м. Києва, Контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.

Пунктом 20.2.1 Правил благоустрою м. Києва встановлено, що якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до п. 13.2.3 Правил благоустрою м. Києва, Самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Пунктом 13.3 Правил благоустрою міста Києва визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, відповідач наділений повноваженнями виносити приписи та рішення, і за їх наслідком проводити демонтаж лише для об`єктів малої архітектурної форми або тимчасових споруд.

Представниками КП «Київблагоустрій» та підрядної організації на підставі приписів № 1702388, № 1702387, № 1702386 від 18.01.2017 року та доручення № 476/09-17 Департаменту проведено демонтаж майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 про що складено акти про демонтаж № 03-599/ВК від 13.10.2017 року, № 03-598/ВК від 12.10.2017 року, № 03-567/ВК від 28.09.2017 року, № 03-561/ВК від 26.09.2017 року, № 03-602/ВК від 14.10.2017 року, № 03-605/ВК від 14.10.2017 року.

Однак, із системного аналізу спеціальних нормативно-правових актів вбачається, що торгівельний комплекс за адресою АДРЕСА_1 не є малою архітектурною формою, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1-2 статті 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, малі архітектурні форми. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать, зокрема, альтанки, павільйони, навіси.

Згідно Правил благоустрою міста Києва, тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Водночас, розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п. 13.1.1. Правил благоустрою міста Києва).

Відповідно до частини 2 статті 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Визначення, що міститься у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» має вищу юридичну силу за визначення, що міститься у Правилах благоустрою міста Києва.

Відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що затверджена Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 17.04.2014 за № ІУ 21 (далі - Декларація), приміщення торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 мають стрічковий фундамент та загальну площу для пускового комплексу або черги (приміщення для тимчасового перебування людей) - 372,4 квадратних метри. Таким чином, знесена будівля не відповідає щонайменше двом ознакам, необхідним для кваліфікації як малої архітектурної форми.

Відповідно до п. 8.1. розділу 8 ДБН 2009, стрічкові фундаменти належать до малозаглиблених та фундаментів мідного закладання. Застосовуючи визначення тимчасової споруди, що міститься у ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», така споруда не відноситься до об`єктів малої архітектурної форми.

Стосовно площі приміщення, відповідач надає пояснення, що відповідно до експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку літер A-Б технічного паспорту на торгівельний комплекс по АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення, загальною площею 232,3 кв.м., складається з 8 приміщень площами 32.0, 32.0, 31.4, 31.9 , 31.6 , 22.0 , 21.8, 29.6 кв.м. відповідно. Відповідно до експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку літери В технічного паспорту на торгівельний комплекс по АДРЕСА_1, нежитлове приміщення, загальною площею 157,1 кв.м., складається з 4 приміщень площами 51.8, 35.5, 34.6. 35.2 кв.м. відповідно.

Водночас відповідно до Декларації, будівля поділяється на частини, що позначені літерами А-Б (232,3 кв.м) та літерою В (157,1 кв.м). Поділ кожної із зазначених частин на окремі приміщення відповідно до Експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку є лише відображенням внутрішніх приміщень зазначеної будівлі, що не мають окремих конструктивних елементів і не поєднуються одна з одною, а є цілісним об`єктом.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів та пояснень, суд доходить висновку, що торгівельна будівля, що була розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не підпадає під визначення тимчасової споруди за ознаками площі та наявності фундаменту. Натомість, дії Департаменту та КП «Київблагоустрій» здійснені не у межах повноважень, що передбачені Законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Окрім того, торгівельний комплекс за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 21377159 від 07.05.2014 року.

Як встановлено судом, торгівельна будівля, що була розташована за адресою: АДРЕСА_1 не відноситься до об`єктів малої архітектурної форми та була нерухомим майном відповідно до відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Знесення самочинно збудованих об`єктів регламентується, зокрема ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 38 зазначеного закону встановлений порядок знесення самочинно збудованих об`єктів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про архітектурну діяльність», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 1 Положення № 294, державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 2 Порядку № 698, архітектурно-будівельний нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (п. 5 Порядку № 698).

Отже, винесення приписів про усунення порушень в сфері містобудівної діяльності належить до повноважень головних інспекторів Держархбудінспекції. Враховуючи те, що торгівельний комплекс по АДРЕСА_1 не відноситься до об`єктів малої архітектурної форми та тимчасових споруд, порядок демонтажу самовільно розміщених малих архітектурних форм, що передбачений п. 13.3. Правил благоустрою м. Києва не може бути застосовано. Натомість, за умови визначення торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 як об`єкту самочинного будівництва, припис про усунення порушень повинен виноситися головним інспектором Держархбудінспекції у порядку, що передбачений ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 7 Положення № 94, департамент у процесі виконання покладених на нього завдань взаємодіє, зокрема з територіальними органами міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Департамент, відповідно до п. 7 Положення, має право звернутися до Держархбудінспекції, що є центральним органом виконавчої влади, до повноважень якого належить, зокрема, винесення приписів про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності та звернення до суду про знесення самочинно збудованих будівель або споруд.

Суд бере до уваги доводи відповідача щодо не присвоєння торгівельній будівлі адреси ( АДРЕСА_1 ), однак наголошує на відсутності повноважень Департаменту щодо знесення самочинно збудованих будівель та споруд. У разі виявлення факту самочинного будівництва, повноваження щодо вжиття дій, спрямованих на усунення порушень має Держархбудінспекція, оскільки самочинне будівництво є порушенням містобудівної діяльності, а не благоустрою. Таким чином, відсутність зареєстрованої адреси не доводить правомірність прийнятих рішень та вчинених у порушення встановленого порядку дій.

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу та здійснювати відповідний демонтаж виключно щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою м. Києва.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року по справі № 826/11229/17.

Оскільки рішення про демонтаж протиправне та підлягає скасуванню, скасуванню підлягають усі наступні рішення, що винесені та дії, що вчинені на виконання протиправного рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем-1 та відповідачем-2 не було доведено правомірність винесених рішень та вчинених дій щодо знесення торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 , як і приналежність даної будівлі або споруди до об`єктів малої архітектурної форми або тимчасової споруди.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про неправильну кваліфікацію торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 як об`єкту малої архітектурної форми, який за визначенням не є таким, а дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради такими, що здійснені необґрунтовано, без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, як наслідок - не у межах повноважень та не в порядку, що передбачений Законами України, оскільки за відсутності усіх необхідних ознак малої архітектурної форми, самочинна будівля або споруда підлягає знесенню іншим суб`єктом владних повноважень за окремим порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Загальна сума судового збору, що підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань становить 1920,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень. Пропорційно до позовних вимог відшкодуванню підлягають судові витрати на сплату судового збору на користь позивача: із бюджетних асигнувань КП «Київблагоустрій» у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень; із бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що оформлене протоколом № 115 від 11.09.2017 року в частині вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 476/09-17 від 11.09.2017 року, в частині, що стосується вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1

4. Визнати протиправними дії КП «Київблагоустрій» щодо здійснення демонтажу нежитлового приміщення торгівельного комплексу загальною площею 189,4 кв.м., із них: літера «А-Б» площею 232,3 кв.м., літера «В» площею 157,1 кв.м., що розташований за адресою

АДРЕСА_1. 5 . Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, із бюджетних асигнувань КП «Київблагоустрій» у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, із бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 )

Відповідач-1: Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, будинок 21, ідентифікаційний код: 34926981)

Відповідач-2: комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 31, корпус 2, ідентифікаційний код: 26199708)

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін