Справа № 540/2444/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2444/18
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шляхтицький О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року, прийнятого у відкритому судовому засіданні (суддя Варняк С.О.) у справі за позовом комунального підприємства "Міський водоканал" до Державної фіскальної служби України за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

29 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та просив визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не зарахування на рахунок міського комунального підприємства "Міський водоканал" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зарахувати шляхом збільшення сум поповнення електронного рахунку на рахунок міського комунального підприємства "Міський водоканал" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість - на залишок у розмірі 415183,50 гри. згідно платіжного доручення № 31 від 31.07.2015р., на суму 332640,77 грн. згідно платіжного доручення № 33 від 31.08.2015 р., на суму 1031811,96 грн. згідно платіжного доручення № 42 від 14.12.2015 р., на суму 26120,04 грн. згідно платіжного доручення № 53 від 25.12.2015 р., на суму 2162611,72 грн. згідно платіжного доручення № 74 від 05.09.2017 р., а всього на суму 3968367,80 грн. з подальшим відображенням відповідного збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на сьогодні ДФС України не зараховано на відповідному електронному рахунку з податку на додану вартість комунального підприємства "Міський водоканал" на загальну суму 3968367,80 грн., які було сплачено за договором № 2 від 14.07.2015 р., згідно платіжного доручення № 31 від 31.07.2015 р. на суму 1429356,01 грн. (залишок суми у розмірі 415183,50 грн.), за договором № 7 від 14.08.2015 р., згідно платіжного доручення № 33 від 31.08.2015 р. на суму 332640,77 грн., за договором № 26 від 04.12.2015 р., згідно платіжного доручення № 42 від 14.12.2015 р. на суму 1031811,96 грн.; за договором № 36 від 23.12.2015 р., згідно платіжного доручення № 53 від 25.12.2015 р. на суму 26120,04 грн., за договором № 2 від 20.07.2017 р., згідно платіжного доручення № 74 від 05.09.2017 р. на суму 2162611,72 грн.

Таким чином, комунальне підприємство КП "Міський водоканал" не має можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄДРПН контрагентам при здійсненні своєчасних розрахунків у повному обсязі нарахованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість за що отримує штрафні санкції за несвоєчасну їх реєстрацію на суму податку на додану вартість визначеної у податкових накладних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, а поверхнево без вивчення конкретних фактів та документальних доказів. У зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема апелянт зазначає, що законодавцем визначені певні дії контролюючого органу та органу казначейства з метою визначення механізму відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливостей складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізму проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків. Порушення послідовності дій зазначених державних органів призведе до протиправного втручання в їхню діяльність та порушення такої послідовності дій.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вищезазначеною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача,розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів п.2 ч.1 ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання , хоча вони були належним чином повідомлені про дату ,час і місце судового засідання.

Обставини справи.

Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 375, від 18 травня 2017 р. № 332, Порядків та умов, визначених в них, КП "Міський водоканал" було укладено договори про організацію взаєморозрахунків, а саме:

договір № 2 від 14.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375 на суму 1429356,01 грн.;

договір № 7 від 14.08.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375 на суму 332640,77 грн.;

договір № 26 від 04.12.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. № 375 на суму 1031811,96 грн.;

договір № 36 від 23.12.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 р. №375 на суму 26120,04 грн.;

договір № 2 від 20.07.2017 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 на суму 2162611,72 грн.

Згідно вищевказаних договорів КП "Міський водоканал" отримало грошові кошти в розмірі 4982540,30 грн., в якості погашення заборгованості з різниці в тарифах, які в подальшому перерахувало на спеціальний рахунок ГУ ДКСУ в Херсонській області, що підтверджується платіжними дорученнями.

28.03.2016 року листом №6125/6/99-99-15-01-03 датованого 21.03.2016р. від ДФС України позивача було повідомлено, що ДФС отримало з Державної казначейської служби України інформацію про суб`єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка зокрема включає дані щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,00 грн.

Після повторного звернення КП "Міський водоканал" до ДФС України та ДКСУ із вказаного питання, листом від ДКСУ від 30.06.2018 року була отримана відповідь, якою повідомлено, що ДФС України коригуючі реєстри щодо КП "Міський водоканал" не подавались, а листом ДФС України повідомлено про включення даних щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,00 грн.

17.07.2018 року листом № 23420/6/99-99-12-03-01-15 датованого 13.07.2018 р. від ДФС України на лист від 01.06.2018 р. за вих. № 698/05 позивача щодо зарахування різниці в тарифах за 2015р., 2017 р. було повідомлено, що ДФС отримало з Державної казначейської служби України інформацію про суб`єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка зокрема включає дані щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,00 грн., а також те, що по КП "Міський водоканал" ГУ ДФС у Херсонській області підтверджено суму у розмірі 1014172,59 грн., на яку збільшено показник суми, на яку платник має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у СЕА ПДВ.

ДКСУ повідомила своїм листом від 14.06.2018 року № 12-08/260-9803 про те, що на підставі надісланих ДФС коригуючих реєстрів від 26.05.2017 р. № 2899645, № 2899656, № 2899650, № 2899654, № 2899647 Казначейство 26.05.2017 р. зменшило комунальному підприємству "Міський водоканал" суму наявного залишку узгоджених податкових зобов`язань не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковувалась Казначейством до виконання в повному обсязі на загальну суму 1014172,59 грн.

ДФС України не зараховано на відповідному електронному рахунку з податку на додану вартість комунального підприємства "Міський водоканал" на загальну суму 3968367,80 грн., які було сплачено за договором № 2 від 14.07.2015 р., згідно платіжного доручення № 31 від 31.07.2015 р. на суму 1429356,01 грн. (залишок суми 415183,50 грн.), за договором № 7 від 14.08.2015 р., згідно платіжного доручення № 33 від 31.08.2015 р. на суму 332640,77 грн.; за договором № 26 від 04.12.2015 р., згідно платіжного доручення № 42 від 14.12.2015р. на суму 1031811,96 грн.; за договором № 36 від 23.12.2015 р., згідно платіжного доручення № 53 від 25.12.2015 р. на суму 26120,04 грн.; за договором № 2 від 20.07.2017р., згідно платіжного доручення № 74 від 05.09.2017 р. на суму 2162 611,72 грн.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів щодо виконання останнім положень податкового законодавства в частині направлення ним протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації від Державної казначейської служби коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань позивача як платника цього податку, що призвело до порушення права позивача на автоматичне збільшення його реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою КМУ від 4 червня 2015 р. № 375 було затверджено порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно даного порядку, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

На підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VІІІ (далі - Закон № 71) було запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ (п. 35 підр. 2 розд. XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону №71) - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (ЕНакл), обчислену за такою формулою:

ЕНакл = ЕНаклОтр + ЕМитн + ЕПопРах + ЕОвердрафт - ЕНаклВид - ЕВідшкод - ЕПеревищ; де:

ЕНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

ЕМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

ЕПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника ЕПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Крім того, приписами пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України встановлено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 200-1.6 статті 200-1 Податкового кодексу України, за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню: а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку; б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника.

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).

На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, має право надсилати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коригуючі реєстри для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.

Пунктом 200-1.7 статті 200-1 Податкового кодексу України встановленою, що кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Таким чином, перерахування сум податку до бюджету здійснюється у порядку, визначеному пунктом 200.2 статті 200 Кодексу, лише з рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ.

Крім того, платник податків не має права самостійно розпоряджатися коштами, які знаходяться на такому рахунку.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (далі - Порядок № 569) затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, який передбачає спрощення порядку збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України 18 листопада 2015 року прийнято постанову № 967, якою внесено зміни до Порядку № 569, в частині збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником у рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Зокрема, згідно із внесеними до Порядку № 569 змінами, у разі проведення органами Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, як вірно встановлено судом першої інстанції 28.03.2016 року листом № 6125/6/99-99-15-01-03 датованого 21.03.2016 р. від ДФС України позивача було повідомлено, що ДФС отримало з Державної казначейської служби України інформацію про суб`єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка зокрема включає дані щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,0 грн.

Після повторного звернення КП "Міський водоканал" до ДФС України та ДКСУ із вказаного питання, листом від ДКСУ від 30.06.2018 року була отримана відповідь, якою повідомлено, що ДФС України коригуючі реєстри щодо КП "Міський водоканал" не подавались, а листом ДФС України повідомлено про включення даних щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,0 грн.

17.07.2018 року листом № 23420/6/99-99-12-03-01-15 датованого 13.07.2018 р. від ДФС України на лист від 01.06.2018р. за вих. №698/05 позивача щодо зарахування різниці в тарифах за 2015 р., 2017 р. було повідомлено, що ДФС отримало з Державної казначейської служби України інформацію про суб`єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка зокрема включає дані щодо КП "Міський водоканал" у сумі 1057932,00 грн., а також те, що по КП "Міський водоканал" ГУ ДФС у Херсонській області підтверджено суму у розмірі 1014172,59 грн., на яку збільшено показник суми, на яку платник має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у СЕА ПДВ.

ДКСУ повідомила своїм листом від 14.06.2018 р. № 12-08/260-9803 про те, що на підставі надісланих ДФС коригуючих реєстрів від 26.05.2017 р. № 2899645, № 2899656, № 2899650, № 2899654, № 2899647 Казначейство 26.05.2017 р. зменшило комунальному підприємству "Міський водоканал" суму наявного залишку узгоджених податкових зобов`язань не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковувалась Казначейством до виконання в повному обсязі на загальну суму 1014172,59 грн.

Суми субвенцій з бюджету повинні зараховуватись на електронні рахунки в органах казначейства постачальників комунальних послуг, які збільшуватимуть реєстраційну суму для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. 2001.3 ст. 200 Податкового кодексу України.

У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної їх вартості, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючи реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Буквальний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що зазначеним Порядком визначено певний алгоритм дій органів Державної казначейської служби України та Державної фіскальної служби України з метою зарахування у поповнення електронного рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість коштів, отриманих платником податку в якості субвенції, з подальшим їх спрямуванням відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості.

Таким чином, на сьогодні ДФС України не зараховано на відповідному електронному рахунку з податку на додану вартість комунального підприємства «Міський водоканал» на загальну суму 3 968 367,80 грн., які було сплачено за договором №2 від 14.07.2015р., згідно платіжного доручення №31 від 31.07.2015р. на суму у 1 429 356,01 грн. (залишок суми у розмірі 415 183,50 гри.), за договором №7 від 14.08.2015р., згідно платіжного доручення №33 від 31.08.2015р. суму у розмірі 332 640,77 грн.; за договором №26 від 04.12.2015р., згідно платіжного доручення №42 від 14.12.2015р. суму у розмірі 1 031 811,96 грн.; за договором №36 від 23.12.2015р., згідно платіжного доручення №53 від 25.12.2015р. суму у розмірі 26 120,04 грн.; за договором №2 від 20.07.2017р., згідно платіжного доручення №74 від 05.09.2017р. суму розмірі 2 162 611,72 грн.

Комунальне підприємство КП «Міський водоканал» не має можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄДРПН контрагентам при здійсненні своєчасних розрахунків у повному обсязі нарахованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість за що отримує штрафні санкції за несвоєчасну їх реєстрацію на суму податку на додану вартість визначеної у податкових накладних.

До цього ж, контрагенти КП «Міський водоканал» отримують збитки через неможливість скористатися податковим кредитом, починаючи з 01 серпня 2015 р. не матимуть можливості отримати податковий кредит по податку на додану вартість за здійснені у серпні 2015 р. і в подальшому платежі за централізовані послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

А тому апеляційний суд відхиляє доводи скаржника та вважає їх безпідставними, не обґрунтованими та такими, що суперечить чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо не надання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належних та допустимих доказів щодо виконання останнім положень податкового законодавства в частині направлення ним протягом наступного робочого дня з дати отримання інформації від Державної казначейської служби коригуючих реєстрів у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань позивача як платника цього податку, що призвело до порушення права позивача на автоматичне збільшення його реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Так, стаття 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.311,316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.