Справа № 820/3673/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р.Справа № 820/3673/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 07.11.16 року по справі № 820/3673/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2016 № , № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2016 № .

Скасовано податкове повідомлення-рішення Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2016 № в частині нарахування штрафу у розмірі 23940,18 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач взятий на облік як платник податків з 18.07.2000 та є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 200106568 від 04.02.2012.

У 2012 році позивачем здійснений перехід з Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м.Харкова Харківської області до Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів (Київська об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" подано до контролюючого органу наступні податкові декларації:

- податкову декларацію з податку на додану вартість № за лютий 2013 року, в якій сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає 44932 грн., сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 09.04.2013 - 38000,00 грн та 30.04.2013 - 19600,00 грн;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року № від 17.05.2013, в якому сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає 16495,00 грн, сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 27.05.2013 -144000,00 грн;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року № від 20.05.2013 року, в якому сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає -124,00 грн, сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 20.05.2013 -1610,00 грн;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року № від 20.05.2013, в якому сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залиш ку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає -1047,00 грн, сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 20.05.2013 -1610,00 грн ;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за серпень 2012 року № від 20.05.2013, в якому сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає 390,00 грн, сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 20.05.2013 року -1610,00 грн;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року № від 21.02.2014, яким виправлено рядок 25,1, а сама податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2013 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харків була задекларована сума податку у розмірі 143542,00 грн, сплачена до бюджету 27.05.2013, що підтверджується платіжним дорученням №901;

- уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року № від 21.02.2014, в якому сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет складає 41094,00 грн за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду в сумі -108093,00 грн;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № за грудень 2015 року, в якій сума податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного період з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду складає 623264,00 грн, сплачено до бюджету відповідно до банківської виписки 566803,80 грн.

Фахівцями відповідача на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол".

Результати перевірки викладені в акті №644/20-31-12-01-10/30991072 від 18.12.2015 (т.1 а.с. 16-18).

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 26.04.2016, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 29586,20 грн та податкове повідомлення-рішення № від 26.04.2016, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 385,20 грн (а.с. 11-12).

Підставою для встановлення вказаних висновків та винесення спірних податкових повідомлень-рішень є той факт, що позивачем порушено терміни сплати податку на додану вартість.

Непогодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що своєчасність погашення товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" податкових зобов`язань, самостійно задекларованих платником податків та відсутність податкового боргу підприємства перед бюджетом підтверджується актами звірення розрахунків платника з бюджетом, відповідно до яких у підприємства значилась переплата перед бюджетом і будь-який податковий борг був відсутній.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Відповідно до ст. 66 Податкового кодексу України, підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є: інформація органів державної реєстрації; інформація банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб`єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; дані перевірок платників податків.

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог до п. 126.1 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Крім того, відповідно до п.п.200.1, 200.2, 200.3 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 2001. Цієї статті, така сума підлягає сплаті (перераху ванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстро ченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Письмові докази свідчать про те, що в момент переходу до Державної податкової інспекції у Київському районі ГУ Міндоходів (Київська об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), відповідно до акту від 14.01.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" та Індустріальною МДПІ м. Харкова м. Харкова Харківської області було проведено звірення розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 по податку на додану вартість, згідно якого станом на 31.12.2012 встановлено позитивне сальдо підприємства перед бюджетом у сумі 53674, 24 грн, що свідчить про те, що у позивача значилась переплата перед бюджетом і будь-який податковий борг був відсутній.

Поряд із тим, відповідно до акту № 5731-20 від 28.01.2014 звіряння розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, проведеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" та Державною податковою інспекцією у Київському районі ГУ Міндоходів (Київська об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), встановлено позитивне сальдо на кінець 2013 року за даними контролюючого органу у розмірі 116182,48 грн, за даними позивача 19728,24 грн.

Проте, на початок 2013 року позитивне сальдо в зазначеному акті відповідачем у розмірі 53674,24 грн не відображено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що своєчасність погашення товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" податкових зобов`язань, самостійно задекларованих платником податків та відсутність податкового боргу підприємства перед бюджетом підтверджується актами звірення розрахунків платника з бюджетом, відповідно до яких у підприємства значилась переплата перед бюджетом і будь-який податковий борг був відсутній.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" підлягає частковому задоволенню з підстав викладених вище.

Отже, колегія суддів переглянувши постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що при її прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року по справі №820/3673/16 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року по справі № 820/3673/16 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 14.06.2019 року