Справа № 160/3221/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року Справа № 160/3221/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача: представника відповідача: Бровко О.О., Кекуатової Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕС ГРУПП" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови,
10.04.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕС ГРУПП» (далі - позивач) до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - відповідач), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110000/2019/300003/2 від 04.02.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 р. було відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила задовольнити позовну заяву.
Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відзив на позовну заяву, а також заперечення проти наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, заперечення, викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
24.01.2019 року до Дніпропетровської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) №UA110110/2019/301060 для здійснення митного оформлення товару-частини та пристрої для ремонту та обслуговування транспортних засобів цивільного призначення. Частини генераторів в асортименті. Товар №1 - заявлено за ціною - 3,88 дол.США/кг.
До митного оформлення декларантом у підтвердження митної вартості надано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) № ZT20180531 від 05.12.2018; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ZT20180531 від 05.12.2018; Коносамент (Bill of lading) № DXG1812319A від 15.12.2018; Автотранспортна накладна (Road consignment note) №5 від 23.01.2019; Калькуляція транспортних витрат №18/01 від 18.01.2019; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), Додаток №2 від 05.12.2018; Специфікація №2 від 05.12.2018; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення К_9/2017 від 02.10.2017; Договір про надання послуг митного брокера № 33/2017 від 26.07.2017; Договір (контракт) про перевезення № 01 від 10.07.2017; Технічний опис від 17.01.2018.
У відповідності до ст. 337 МКУ при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме:
1. Поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017. Відповідно до п.2.1. контракту від 02.10.2017 №К_9/2017: Якість товару, що поставляється згідно з цим договором, повинна відповідати якості, вказаній у сертифікатах походження, сертифікатах якості та інших документах на конкретну партію товару. Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту з виробником (код 4104). У складі документів, які надані до митного оформлення разом з МД відсутні документи: сертифікати походження, сертифікати якості та інші документи, що підтверджують якість товару. Крім цього, у гр.44 МД під кодом 9000 заявлено документ Технічний опис від 17.01.2018, який разом з документами не надано на момент подання декларації та згідно з датою 17.01.2018 не кореспондується з датою партії товару в розумінні п. 2.1 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 для підтвердження якості партії товару.
2. Відповідно до п. 2.2. зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 продавець зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити на умовах, передбачених контрактом товар у кількості, асортименті та строки, визначені в інвойсі, який являється невід`ємною частиною Контракту. Інвойс погоджується та підписується сторонами. В інвойсі до контракту вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника та отримувача, місто призначення вантажу та інші узгоджені сторонами умови. Наданий декларантом до митного оформлення інвойс ZT20180531 від 05.12.2018 та додатково наданий декларантом інвойс ZT20180618 від 20.11.2018. Відомості щодо виробника у вищезазначених інвойсах відсутні, що викликає сумніви щодо здійснення поставки від виробника товарів. Також надані інвойси не містять інформацію щодо строків поставки та не погоджені сторонами контракту, а саме: покупцем: TОB "ФОРТЕС ГРУПП" та ZT20180531 від 05.12.2018 не містить підписів з боку продавця.
3. На додатково наданому декларантом інвойсі ZT20180618 від 20.11.2018 міститься відтиск печатки підприємства, який відрізняється від печаток на інших комерційних документах, наданих разом з МД: контракті: К_9/2017 від 02.10.2017, пакувальному листі ZT20180531 від 05.12.2018, інвойсі ZT20180531 від 05.12.2018. Комерційна пропозиція, Додаток №2 від 05.12.2018 та Специфікація №2 від 05.12.2018.
4. Документ, зазначений у МД під кодом 0862 від 05.01.2019 №ZT20180531 не надавався декларантом до митного оформлення, проте, зазначено що його надано разом з МД.
5. Відповідно до п.3.5 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 страхування може проводиться при узгодженні сторонами. До митного оформлення декларантом не надано документів щодо страхування вантажу та вартості страхування. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (ч.10.ст.58 МКУ).
6. Відповідно до п. 4.1 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017: вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Додатки додаються до кожної поставки товару. Наданий декларантом до митного оформлення Додаток №2 від 05.12.2018 та Специфікація №2 від 05.12.2018 не містять відомостей щодо вартості витрат по транспортуванню вантажу.
7. Наданий декларантом до митного оформлення інвойс ZT20180531 від 05.12.2018 та додатково наданий декларантом інвойс ZT20180618 від 20.11.2018 містять відомості щодо умов оплати у вигляді 100% передоплати. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). До митного оформлення разом з МД не надані платіжні доручення. Декларантом самостійно в складі електронного повідомлення надіслано платіжне доручення № 28 від 27.11.2018. Крім того, наданий декларантом банківській платіжний документ не містить жодних відміток банку, що унеможливлює підтвердження достовірності перерахувань коштів.
8. Відповідно до п.2.3 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 Покупець направляє заявку продавцю на поставку партії товару для її погодження продавцем. До митного оформлення декларантом вищезазначена заява не надана.
9. Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 на комерційних умовах поставки FOB - Ningbo. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FOB, продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного покупцем. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортного експедирування від 10.07.2017 №01, укладений ТОВ «ДАО Лоджистикс» з «ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП"», довідку про транспортні витрати від 18.01.2019 від ТОВ «ДАО Лоджистикс» №01, калькуляцію витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 №18/01 від «ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП"». Відповідно до п.1.1 договору від 10.07.2017 №01, експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Наданий до митного оформлення договір від 10.07.2017 №01 не містить умови визначені законом. До митного оформлення декларантом в якості підтвердження числового значення не надані документи, що містять інформацію, передбачену законодавством.
10. Згідно з п.п. 3.1,3.2,3.3 договору від 10.07.2017 №01: Вартість послуг Експедитора, погодження сторонами, може вказуватися у Додатках до договору, в окремих Договорах - Заявках... рахунках, які є невід`ємною частиною даного договору. Декларантом не надано до митного оформлення додатки, заяви та рахунки до договору від 10.07.2017 №01. До митного оформлення декларантом надана калькуляція витрат на доставку товарів №18/01 від 18.01.2019, видана ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП", що не є перевізником.
Повідомленням 1 від 25.01.2019 р., у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 53 МКУ, протягом 10 календарних днів декларанту запропоновано додатково надати (за наявності) додаткові документи: 1.Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2. Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3. Прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4.Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5. Документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 6. Якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 7. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 8. Копію митної декларації країни відправлення.
Жодних інших документів згідно із сформованим митницею Переліком документів у повідомленні №1 митниці відповідно до вимог пункту 3 статті 53 МКУ не надано.
Повідомленням митниці декларанту в рамках проведення консультації надано інформацію щодо розгляду документів з урахуванням додатково наданих.
Оскільки надані додаткові документи не спростовують виявлені митним органом розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості за оцінюваною партією товару, у відповідності до вимог ч.ч.2-3 ст.53 МКУ, протягом 10 календарних днів декларанту запропоновано надати (за наявності):
1. договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2. рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3. прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
4. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
5. документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
6. якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
7. банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
На підставі ст. 254 МКУ зазначено про необхідність надати переклад товаросупровідних документів (коносамент, ВМД країни відправлення та інших), складених іноземною мовою.
Листом №04/02-06 від 04.02.2019 декларант повідомив про відмову від надання інших додаткових документів.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, прийнято Рішення про коригування митної вартості від 04.02.2019 UA110000/2019/300003/2.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно з частиною 1статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1статті 4 Митного кодексу України).
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Згідно зі ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів , які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд доходить такого висновку.
У ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для здійснення коригування митної вартості заявленого до розмитнення позивачем товару в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, стали розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, та ненадання декларантом документів згідно із сформованим переліком на підтвердження заявленої митної вартості товару.
Як встановлено судом, поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017.
Відповідно до п.2.1. контракту від 02.10.2017 №К_9/2017: Якість товару, що поставляється згідно з цим договором, повинна відповідати якості, вказаній у сертифікатах походження, сертифікатах якості та інших документах на конкретну партію товару. Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту з виробником (код 4104). У складі документів, які надані до митного оформлення разом з МД відсутні документи: сертифікати походження, сертифікати якості та інші документи, що підтверджують якість товару. Крім цього, у гр.44 МД під кодом 9000 заявлено документ Технічний опис від 17.01.2018, який разом з документами не надано на момент подання декларації та згідно з датою 17.01.2018 не кореспондується з датою партії товару в розумінні п.2.1 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 для підтвердження якості партії товару.
Відповідно до п.2.2. зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 продавець зобов`язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити на умовах, передбачених контрактом товар у кількості, асортименті та строки, визначені в інвойсі, який являється невід`ємною частиною Контракту. Інвойс погоджується та підписується сторонами. В інвойсі до контракту вказуються: повне найменування товару, виробник, країна походження, кількість, вартість за одиницю, загальна вартість, номер та дата контракту, умови поставки, строк поставки, умови оплати, найменування продавця, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника та отримувача, місто призначення вантажу та інші узгоджені сторонами умови. Наданий декларантом до митного оформлення інвойс ZT20180531 від 05.12.2018. Відомості щодо виробника у вищезазначеному інвойсі відсутні, що викликає сумніви щодо здійснення поставки від виробника товарів. Також наданий інвойс не містить інформацію щодо строків поставки та не погоджений сторонами контракту, а саме: покупцем: TОB "ФОРТЕС ГРУПП" та ZT20180531 від 05.12.2018 не містить підписів з боку продавця.
Документ, зазначений у МД під кодом 0862 від 05.01.2019 №ZT20180531 не надавався декларантом до митного оформлення, проте, зазначено що його надано разом з МД. Такий документ не було надано і суду.
Відповідно до п.3.5 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 страхування може проводиться при узгодженні сторонами. До митного оформлення декларантом не надано документів щодо страхування вантажу та вартості страхування. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (ч.10.ст.58 МКУ).
Згідно з п.4.1 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017: вартість товару та витрати по його транспортуванню вказуються у додатках до контракту. Додатки додаються до кожної поставки товару. Наданий декларантом до митного оформлення Додаток №2 від 05.12.2018 та Специфікація №2 від 05.12.2018 не містять відомостей щодо вартості витрат по транспортуванню вантажу.
Наданий декларантом до митного оформлення інвойс ZT20180531 від 05.12.2018 містить відомості щодо умов оплати у вигляді 100% передоплати. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). До митного оформлення разом з МД не надані платіжні доручення. Декларантом самостійно в складі електронного повідомлення надіслано платіжне доручення № 28 від 27.11.2018. Крім того, наданий декларантом банківській платіжний документ не містить жодних відміток банку, що унеможливлює підтвердження достовірності перерахувань коштів.
Відповідно до п.2.3 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 Покупець направляє заявку продавцю на поставку партії товару для її погодження продавцем. До митного оформлення декларантом вищезазначена заява не надана.
Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 на комерційних умовах поставки FOB - Ningbo.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FOB, продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного покупцем.
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (ч.10.ст.58 МКУ).
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортного експедирування від 10.07.17 №01, укладений ТОВ «ДАО Лоджистикс» з ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП", довідку про транспортні витрати від 18.01.2019 від ТОВ «ДАО Лоджистикс» №01, калькуляцію витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 №18/01 від ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП".
Згідно з п.1.1 договору від 10.07.17 №01 експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту.
Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.
Відповідно до п. 1.2 договору від 10.07.17 №01 експедитор надає клієнту транспортно-експедиційні послуги у відповідності до вимог Закону України №1955-IV від 01.07.2004 «Про транспортно-експедиторську діяльність» - (далі Закон).
Відповідно до статті 9 Закону за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Наданий до митного оформлення договір від 10.07.17 №01 не містить умови визначені вищезазначеним законом.
До митного оформлення декларантом в якості підтвердження числового значення не надані документи, що містять вищезазначену інформацію.
10. Згідно з п.п.3.1,3.2,3.3 договору від 10.07.17 №01: Вартість послуг Експедитора, погодження сторонами, може вказуватися у Додатках до договору, в окремих Договорах - Заявках... рахунках, які є невід`ємною частиною даного договору.
Декларантом не надано до митного оформлення додатки, заяви та рахунки до договору від 10.07.17 №01.
До митного оформлення декларантом надана калькуляція витрат на доставку товарів №18/01 від 18.01.2019 видана ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП", що не є перевізником.
З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену МКУ та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (ч.ч.8,13 ст.264 МКУ).
Постанова Пленуму ВАСУ «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» від 13.03.2017 №2 зазначає, що виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України, є підставою для витребування додаткових документів.

За результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст. 53 МКУ, протягом 10 календарних днів декларанту запропоновано додатково надати (за наявності) такі додаткові документи: 1. Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2.Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3. Прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5. Документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 6. Якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 7. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 8. Копію митної декларації країни відправлення.

04.02.2019 листом №04/02-03 декларантом повідомлено Дніпропетровську митницю №04/02-03 про надання додаткових документів, а саме подано: платіжне доручення №28 від 27.11.2018 р.; рахунок на транспортно-експедиційні послуги №7 від 24.01.2019 р.; платіжне доручення про сплату транспортно-експедиційних послуг №137 від 29.01.2019р.; комерційна пропозиція від 20.11.2018 р.; заявка на перевезення від 05.12.2018 р.; заявка на поставку продукції від 15.07.2018р.; лист №31/01 від 31.01.2019р.; копія експортної ВМД №16346058 від 10.12.2018 p.; прохання завершити митне оформлення ВМД №UA110110/2019/301060 від 24.01.2019 р.

Жодних інших документів згідно із сформованим митницею Переліком документів у повідомленні №1 митниці відповідно до вимог пункту 3 статті 53 МКУ не надано.

Повідомленням митниці декларанту в рамках проведення консультації надано інформацію щодо розгляду документів з урахуванням додатково наданих.

Листом №31/01 від 31.01.2019р., що наданий директором ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП" ОСОБА_4 , повідомлено, що відомості про виробника товарів, зазначені у п.3 додатку №2 від 05.12.2018 до контракту №К_9/2017 від 02.10.2017 та нерезидентом RUIAN SUPER-SPECIAL TRADING CO,LTD сертифікати відповідності не видаються.

Зазначене не відповідає вимогам контракту К9/2017 від 02.10.2017: надання сертифікатів якості, сертифікатів походження передбачено пунктами 2.1 та 6.3 самого контракту та відомості щодо виробника повинні бути зазначені у інвойсах, підписаних сторонами контракту відповідно до вимог п.2.2.контракту К9/2017 від 02.10.2017.

Додаток №2 від 05.12.2018 до контракту № К_9/2017 від 02.10.2017 не містить підпис Продавця, що може свідчити про недійсність даного додатку відповідно до вимог 12.6 самого контракту № К9/2017.

З урахуванням зазначеного, у митного органу відсутнє документальне підтвердження виробника товарів, що викликає сумніви щодо здійснення поставки від виробника товарів.

У складі додаткових документів декларантом не надано сертифікатів, що підтверджують виробника товарів та не надано роз`яснень щодо наданих документів, які містять розбіжності.

До митного оформлення не надано документів що підтверджує виробника, всупереч вимогам контракту від 02.10.2019 №К9/2017.

Відповідно до проведеного огляду товару, акт №UA110110/2019/301060, також відсутня інформація про виробника, що може свідчити про наявність ще однієї сторони даної поставки.

Відповідно до умов контракту товар поставляється на комерційних умовах поставки FOB.

З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортного експедирування від 10.07.2017 №01, укладений ТОВ «ДАО Лоджистикс» з «ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП"», довідку про транспортні витрати від 18.01.2019 від ТОВ «ДАО Лоджистикс» №01, калькуляцію витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 №18/01 від «ТОВ "ФОРТЕС ГРУПП"».

Відповідно до п.1.1 договору від 10.07.17 №01, експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також надати інші транспортно-експедиційні послуги Клієнту. Декларантом додатково надано: Заявка на перевезення від 05.12.2018, рахунок на транспортно-експедиційні послуги №7 від 24.01.2019, платіжне доручення транспортно-експедиційних послуг №137 від 29.01.2019.

За результатом розгляду вказаних документів інформовано про наступне: Заявка на перевезення від 05.12.2018 містить відомості щодо розміру вартості перевезення вантажу у сумі: 49046,77 грн. ( збірний вантаж). Згідно довідки про транспортні витрати від 18.01.2019 від ТОВ «ДАО Лоджистикс» №01 вартість перевезення складає 13898,53 грн. Декларантом до митної вартості додано 767,77 грн.

Наданий до митного оформлення рахунок від 24.01.2019 №7, заява на перевезення від 05.12.2018 не містять відомостей щодо розміру експедиційної винагороди та не містять відомостей щодо розміру визначених у договорі від 10.07.17 №01 умов наступних пунктів: «2.4. Обов`язки Клієнта:

2.4.13. Оплатити Експедитору вартість зберігання вантажу у портах відвантаження, перевалки, прибуття, а також демередж/детеншн у відповідності до рахунків портів, морських перевізників/їх агентів.

2.4.14. У випадку невиконання Клієнтом (його службовцями, вантажовідправником/ вантажоотримувачем, контрагентами або субпідрядниками) обов`язків, передбачених п.2.4.6. цього Договору, оплатити Експедитору додатково за кожну одиницю автотранспорту за кожен день його додаткового використання згідно з рахунком Експедитора.

2.4.15. Оплатити послуги Експедитора, а також відшкодувати витрати, затрати, штрафи й інші платежі, що понесені Експедитором в інтересах Клієнта.

2.4.16. Застрахувати вантаж на час транспортування від усіх можливих ризиків, на суму, що покриває повну вартість вантажу, що перевозиться.

У наданих додаткових документах відсутні відомості щодо вартості страхування, зберігання розміру експедиційної винагороди, завантаження та інші затрати, які виникли

Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої ст.58 МКУ), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

У наданому рахунку №7 містяться відомості щодо вартості компенсації втрат від курсових різниць на користь агента перевізника та вартість вантажно-розвантажувальних робот, лінійний сервіс, агентські послуги, які не були включені у розрахунок митної вартості товарів.

Здійснити обчислення числового значення складових митної вартості на умовах FOB неможливо за оцінюваною партією товару.

У рахунку на оплату відсутні витрати на транспортно-експедиційні послуги за межами митної території України.

У рахунку відсутні відомості щодо вартості навантаження товарів на борт судна у порту Китаю та його вартість, а також вартість експедиційних послуг за межами митної території України, адже експедитором виконувалось експедирування товарів за маршрутом Ningbo-Дніпро.

3 урахуванням зазначеного, відповідно ч.10 ст.58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого декларантом рівня митної вартості витрат, пов`язаних з доставкою товару до погодженого порту відвантаження та вартості навантаження на транспортний засіб (морське судно), що пов`язані з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України (навантаження та експедирування).

Таким чином, митним органом за результатами контролю правильності заявленої митної вартості, встановлено непідтвердження числових значень складових митної вартості проведення декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості.

Крім того, встановлено, що позивачем була надана заявка на поставку продукції (замовлення 000000015) від 15.07.2018. Відповідно до п.2.3 контракту від 02.10.2017 № К9/2017 Продавець в термін 5 робочих діб з моменту отримання заявки, зобов`язаний її погодити шляхом укладання інвойсу. Надана заявка містить відомості щодо упаковки товарів: "Электроком" та «SHIKOO». Декларантом відомості «Электроком» внесені то електронного інвойса як торгівельна марка. Відомості щодо «SHIKOO» декларантом не внесено у МД взагалі.

Наданий комерційний рахунок датовано 05.12.2018 № ZT20180531 та не погоджено покупцем. Що не кореспондується з зазначеними умовами контракту та дає підстави вважати, що є інші інвойси, які не надано до митного оформлення.

Додатково надана МД країни відправлення без перекладу.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.254 МКУ декларанту повторно запропоновано надати переклад ВМД країни відправлення, складений іноземною мовою, відповідно до вимог п. 2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за N1360/21672.

МД країни експорту містить відомості щодо коносаменту, який не надавався до митного оформлення, що дає підстави що зазначена партія товару перевантажувалась та до митної вартості не включені всі складові витрати.

Згідно з графою МД країни експорту: заявлені коди товарів не збігаються з заявленими декларантом у МД№110110/2019/301060, та в назві товарів наведені відомості: «SHIKOO» , що дає підстави вважати, що декларантом внесені не всі відомості щодо товарів (ідентифікаційні ознаки, що можуть вплинути на вартість товарів) за МД № 110110/2019/301060.

Додатково надана комерційна пропозиція декларантом датована 20.11.2018, однак, за результатом розгляду не містить відомостей щодо дати документу, а також торгівельної марки та артикулів, які наявні на пакуванні товару згідно з актом огляду та містить інформацію по конкретному товару (партії товарів, що декларуються), та не відображає рівень цін на весь асортимент продукції, яка продається компанією, та не містить підпису сторони, яка його видала.

Таким чином комерційна пропозиція носить суб`єктивний характер та не може бути підтвердженням митної вартості товару.

Надані додаткові документи не спростовують виявлені митним органом розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості за оцінюваною партією товару.

Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену МКУ та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (ч.ч.8, 13 ст.264 МКУ).

За результатами здійснення митного контролю з урахуванням ризиковості операції з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст.53 МКУ, протягом 10 календарних днів декларанту запропоновано надати (за наявності) такі додаткові документи: 1.договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2. рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3. прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5. документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 6.якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 7. банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На підставі ст. 254 МКУ декларанту необхідно було надати переклад товаросупровідних документів (коносамент, ВМД країни відправлення та інших), складених іноземною мовою відповідно до вимог п.2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.12 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.12 за N1360/21672.

Листом №04/02-06 від 04.02.2019 декларант повідомив про відмову від надання інших додаткових документів.

Згідно з п.3 ст.337 МКУ відповідачем проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях МД: UA500090/2019/001049 від 27.01.2019.

Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів: Товар №1 - заявлено 3,88 дол.США/кг, оформлено за МД UA500090/2019/001049 від 27.01.2019 - 6,16 дол. США/кг.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 04.02.2019 UA110000/2019/300003/2.

Що стосується посилання позивача на те, що сертифікат якості на імпортований товар виробником не надається, а законодавство України не зобов`язує надавати підтвердження якості імпортованого товару, необхідно зазначити, що таке твердження суперечить нормам ст.53 Митного кодексу України, оскільки контракт та додатки до нього є обов`язковими документами для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості, а в умовах контракту передбачено надання конкретно цих документів.

Представником Позивача стверджується, що декларантом подано сертифікат про походження, однак, це спростовується відомостями графи 44, як ЕМД, за якою відмовлено у митному оформленні, так і ЕМД, за якою здійснено митне оформлення після винесення митним органом рішення про коригування митної вартості, оскільки під кодом документу 0862 було надано в електронному вигляді інвойс з таким же номером. Наданий до суду сертифікат про походження № 19С4401А1284/С0247 від 07.01.2019 відсутній у графі 44 ЕМД.

Щодо неналежно оформленого інвойсу суд зазначає таке.

Позивач вказує на те, що інформація, що міститься в інвойсі дублюється у наданих до митного оформлення додатку від 05.12.2018 № 2 та специфікації від 05.12.2018 № 2 до контракту, що погоджені та підписані сторонами контракту.

Необхідно зазначити, що наявність у інвойсі певної інформації встановлена умовами контракту, який Позивачем підписаний. Отже, Позивач погодився з тими вимогами, що встановлені контрактом до форми інвойсу, проте, узгоджених сторонами вимог не дотримав.

Інвойс же у розумінні ст.53 МКУ є обов`язковим документом, який надається декларантом до митного оформлення на підтвердження заявленого рівня митної вартості товару.

Щодо страхування товару необхідно зазначити, що відповідно до п.3.5 контракту від 02.10.2017 №К_9/2017 страхування може проводиться при обоюдному узгодженні сторонами, відтак, оскільки до митного оформлення декларантом не надано документів щодо страхування вантажу та вартості страхування, отже, митницею звернуто увагу на умови контракту щодо можливого страхування, підтвердження наявності чи відсутності якого ніяким чином не відображено в документах, наданих до митного оформлення.

Щодо відсутності відомостей про вартість транспортування у додатках до контракту, то позивач зазначає про те, що вартість витрат на транспортування товару від порту Ningbo до митного посту «Південний» Дніпропетровської митниці ДФС становить 767,77 грн., що підтверджується довідкою про транспортні витрати від 18.01.2019 № 01; калькуляцією витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 № 18/01; рахунком від 24.01.2019 № 7 та платіжним дорученням від 29.01.2019№ 137.

Поставка товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах поставки FOB - Ningbo. За вказаними умовами поставки до ціни контракту не включені витрати на транспорно-експедиційне обслуговування. Відповідно до п.10 ст. 58 МКУ, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України є складовою митною вартості. Документи на підтвердження транспортних витрат, відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ, є обов`язковими. У довідці про транспортні витрати від 18.01.2019 № 01 зазначено про те, що вартість транспортних витрат (морський фрахт) за маршрутом Нингбо (Китай) -Одеса (Україна) складає 13898,53 грн. У калькуляції витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 № 18/01 зазначено, що вартість доставки збірного вантажу від ОСОБА_3 Китай) до Одеси (Україна) складає 13898,53 грн. У рахунку від 24.01.2019 № 7 зазначено про те, що вартість послуг ТОВ «ДАО Лоджістікс» складає 49046,77 грн. Зазначений рахунок виданий на поставку товару за декількома коносаментами. Відокремити вартість перевезення саме за коносаментом № DXG1812319A не є можливим. До того ж, у наданому рахунку № 7 містяться відомості щодо вартості компенсації втрат від курсових різниць на користь агента перевізника та вартість вантажно-розвантажувальних робіт, лінійний сервіс, агентські послуги, які не були включені у розрахунок митної вартості товарів. У платіжному дорученні від 29.01.2019 № 137 зазначено про сплату ТОВ «Фортес груп» на адресу ТОВ «ДАО Лоджістікс» 49046,77 грн. У декларації митної вартості (далі - ДМВ) декларантом заявлені транспортні витрати у розмірі 767,77 грн. Отже, транспортні витрати у розмірі 767,77 грн. заявлені Позивачем на підставі калькуляції транспортних витрат, яка ним же самим і складена. Відповідно до рахунку від 24.01.2019 № 7 сума 13898,53 - це вартість фрахту за маршрутом Нингбо (Китай) - Одеса (Україна). Саме ця сума зазначена у довідці про транспортні витрати від 18.01.2019 № 01 та у калькуляції витрат на доставку вантажу від 18.01.2019 № 18/01, як загальна вартість перевезення за п`ятьма коносаментами. Отже, розмір транспортних витрат, який Позивач заявив у ДМВ складається лише з розміру фрахту.

Обґрунтувань недекларування розміру компенсації втрат від курсових різниць на користь агента перевізника та вартості вантажно-розвантажувальних робіт, лінійного сервісу, агентських послуг, які передбачені рахунком від 24.01.2019 № 7, Позивачем не надано.

Щодо ненадання належним чином оформленого платіжного документу позивач зазначає, що платіжне доручення було надано разом з ЕМД, однак, встановлено, що цей документ не був належно оформлений. У подальшому, під час проведення консультацій декларантом додатково надано платіжне доручення від 21.12.2018 № 29 із печаткою AT «Банк Кредит Дніпро». У вищевказаних платіжних документах є розбіжності.

Щодо посилань позивача на наявність підпису Продавця на Додатку 2 до контракту, суд зазначає, що Додаток №2 від 05.12.2018 до контракту № К9/2017 від 02.10.2017 не містить підпис Продавця, що може свідчити про недійсність цього додатку відповідно до вимог 12.6 контракту № К9/2017, тоді як сам контракт має підписи та печатки Продавця на кожній сторінці.

Суд зазначає, що декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 ст. 52 Митного кодексу України зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

За таких обставин, судом встановлено, що документи, надані позивачем до митної декларації №UA110110/2019/301060 від 24.01.2019р. дійсно містять суттєві розбіжності щодо заявленої вартості товару, тому дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Суд також зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідність визначення митної вартості товару саме за методом №2ґ (резервним) тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішенням у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від № UA110000/2019/300003/2 від 04.02.2019 р. та картка відмови у прийнятті митної декларації № UA110110/2019/00100 прийняті відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, й відповідають критеріям, визначеним у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обережною відповідальністю «ФОРТЕС ГРУПП» є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви «ФОРТЕС ГРУПП» (пр. Б. Хмельницького, 115-м, м. Дніпро, 49000, ) до Дніпропетровської митниці ДФС (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення суду складене 13 червня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський