Справа № 660/875/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 660/875/18
Головуючий в 1 інстанції: Каневський В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонської області на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Литвиненко Тетяни Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2017 року №03-10/256.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскаржувана постанова була винесена з грубим порушенням КУпАП, справа розглядалася без повідомлення і за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; копія протоколу та постанови позивачу врученими не були; ОСОБА_4 , який підписував протокол про адміністративне правопорушення і отримував постанову про накладення адміністративного стягнення, не був на це уповноваженим і не є особою, яка може бути захисником або законним представником у справі про адміністративне правопорушення, яка розглядалася; жодного доказу про скоєння адміністративного правопорушення інспектором не надано, а тому відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року позовні вимоги було задоволено. Крім того, суд стягнув з Державної екологічної інспекції у Херсонській області (ідентифікаційний код 38044149, місцезнаходження: м. Херсон, пров. Козацький 10) на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги адвокатом у сумі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Державна екологічна інспекція у Херсонської області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та відмовити в позові.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що постановою № 03-10/256 від 12.09.2017 року, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області (Державна екологічна інспекція у Херсонській області) Литвиненко Тетяною Ігорівною на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн (а.с.152). Цього ж дня копію постанови, як зазначено у її тексті, отримала уповноважена особа - ОСОБА_4 .. Також, ОСОБА_4 від імені позивача підписав акт № 02-11/251 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та протокол про адміністративне правопорушення № 8414.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність оскаржуваних рішень. При їх прийнятті суб`єкт владних повноважень порушив норми КУпАП та не діяв у спосіб, що визначений Конституцією та законами України. Також, було зазначено, що оскільки позивач просив стягнути з відповідача 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень судових витрат, відповідач клопотання про зменшення їх розміру не надав, не довів про не співмірність таких витрат, суд вважав вказану вимогу обґрунтованою.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції частково правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 139 КАС України та КУпАП з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до пункту ж) частини 1 статті 42 Закону України Про відходи, особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами.

Згідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення укладається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами складання протоколу та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відбувалось у присутності та за участю представника позивача - ОСОБА_4 ..

Разом з тим, відповідно до положень статті 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Повноваження адвоката як представника потерпілого посвідчуються документами, зазначеними у частині другій статті 271 цього Кодексу.

Водночас, відповідачем не доведено у встановленому законом порядку, що ОСОБА_4 є адвокатом, іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, рівно як і не доведено наявність у вказаної особи повноважень на представництво позивача.

З наведених же підстав, колегія суддів не приймає до уваги посилання на наявність довіреності від позивача на ім`я - ОСОБА_4 щодо представництва його інтересів, що підтверджується Реєстром реєстрації довіреностей, прирівняних до нотаріально посвідчених у Дудчанській сільській раді Нововоронцовського району Херсонської області за 2017 рік. Крім того, у вказаному реєстрі лише зазначено номер нотаріальної дії, дату вчинення та інше, водночас не зазначено про сутність документу, права та обов`язки за ним, а відповідачем самої довіреності не надано.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, вирішуючи спірне питання та задовольняючи позов, суд першої інстанції також здійснив розподіл судових витрат та стягнув з Державної екологічної інспекції у Херсонській області на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги адвокатом у сумі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень.

Колегія суддів вважає такий розподіл не в повній мірі обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22 грудня 2018 року справа №826/856/18.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З наданого позивачем опису вбачається, що до наданих платних послуг в сфері надання правничої допомоги було віднесено, як ознайомлення з матеріалами справи та прийняття участі в судовому засіданні, тощо, так і час для переїзду з м.Херсона до смт.Нововоронцовка та назад 10 жовтня та 10 грудня 2018 року. Водночас, колегія суддів зазначає, що час для переїзду з м.Херсона до смт.Нововоронцовка та назад не може вважатись наданням правничої допомоги, оскільки не потребує спеціальних професійних навиків, а тому не може бути пред`явлений для оплати за результатом судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує на співмірність розміру виплат на оплату послуг адвоката та зазначає, що вказана категорія справ віднесена законодавцем до окремої категорії справ, які через їх терміновість та не складність розглядаються за скороченою процедурою.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не погоджується з доцільністю та обґрунтованістю стягнення з апелянта 16000,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки дана сума не співмірна з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що до стягнення з Державної екологічної інспекції у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати за надання правничої допомоги адвокатом, понесених позивачем під час розгляду даної справи, підлягає сума у розмірі 1000,00 грн..

Крім того, до суду надійшла заява апелянта від 04 червня 2019 року про розгляд справи за його участю.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про участь апелянта у судовому засіданні з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі частини 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на зазначені приписи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав задоволення клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участю апелянта.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи частково неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонської області - задовольнити частково, а рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року скасувати в частині стягнення з Державної екологічної інспекції у Херсонській області судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом.

Прийняти у вказаній частині нову постанову, якою стягнути з Державної екологічної інспекції у Херсонській області (код 38044149, місцезнаходження: м. Херсон, пров. Козацький 10) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1) судові витрати за надання правничої допомоги адвокатом у сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень..

В решті рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.