Справа № 320/480/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/480/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Шурка О.І.,

Федотова І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця у розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до довідки № 1160 від 29.11.2018 та грошового атестату № 28, виданого ГУВВ МВС України, в тому числі з урахуванням наступних виплат: премії у сумі 15800,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 18700,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8418,58 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення - 18701,56 грн., вихідної допомоги при звільненні - 159485,37 грн., шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням та виплачувати у відповідному розмірі у подальшому, починаючи з 06.12.2013.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії військовослужбовця у розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до довідки № 1160 від 29.11.2018 та грошового атестату № 28, виданого ГУВВ МВС України, в тому числі з урахуванням наступних виплат: премії у сумі 15800,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 18700,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8418,58 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення - 18701,56 грн., шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 01.01.2019.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 06.12.2013 отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0082828 та посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15.11.2016, слідує, що позивач є інвалідом другої групи, у зв`язку з чим, з 07.08.2018, на підставі поданої заяви, його переведено на пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 серії НОМЕР_2.

Надалі, 04.12.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, у якій просив надати інформацію щодо урахування йому при обчисленні та нарахуванні пенсії в грудні 2013 року усіх видів грошового забезпечення та виплат, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 18700,00 грн., премії - 15800,00 грн., компенсації за невикористану відпустку - 8418,58 грн., вихідної матеріальної допомоги - 159485,37 грн., які зазначені у архівній довідці № 1160 та грошовому атестаті № 28, та у випадку, якщо зазначені суми не було враховано, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених видів грошового забезпечення та виплатити йому суму недоотриманої пенсії.

Листом від 22.12.2018 № 140330/02 відповідач повідомив, що пенсію позивачу призначено з 06.12.2013 у розмірі 70 % від грошового забезпечення, на підставі документів, наданих уповноваженим структурним підрозділом, у тому числі грошового атестата та довідки про чотири додаткові види забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Крім того, пенсійний орган вказав, що, оскільки ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», не передбачають такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошова допомога в разі звільнення з військової служби, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону, пенсію призначено відповідно до чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з наступного:

- не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обрахуванні пенсії, а лише ті, які носять щомісячний (постійний) характер та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні бути враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків;

- при визначенні розміру пенсії за вислугу років відповідачем неправомірно не включено до складу грошового забезпечення матеріальну допомогу, одноразову грошову винагороду на оздоровлення, компенсацію за відпустку та премію, що в свою чергу призвело до неправильного розрахунку розміру пенсії, яка підлягає до виплати;

- оскільки перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, відповідачу слід здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2019.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Так, ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців, після звільнення їх з військової служби, провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Слід зазначити, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 (№ 21-70а15).

Колегія суддів вважає, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих останнім у період з 2011 по 2013 роки грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії за сумлінну працю, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже, вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, переліку видів грошового забезпечення, оскільки не носять системного характеру.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 522/3148/17.

Отже, у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу обчислення пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних вище виплат.

Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги), колегія суддів зазначає про відсутність підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, зважаючи на таке.

Правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги встановлені ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

За змістом п. 17 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Також, Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а тому, мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Слід вказати, що ч. 3 ст. 43 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які пов`язані зі звільненням особи зі служби, що свідчить про те, що вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Правова позиція щодо компенсації за невикористану відпустку викладена Верховним Судом у постанові від 24.04.2019 у справі № 266/2322/16-а, згідно якої компенсація за невикористану відпустку не входять до такого переліку складових з яких обчислюється пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки її виплата також здійснювалася не щомісячно, та більш того, така виплата насамперед має компенсаційний характер, пов`язана як правило зі звільненням військовослужбовця.

Тобто, ця виплата не є щомісячною і не має систематичного характеру, її розмір не є фіксованим, а тому, вона не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія.

Так, правову позицію щодо відсутності підстав для включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, висловлено в судовому рішенні Верховного Суду України від 12.09.2017, прийнятому у справі № 21-1115а16 та в подальшому підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема, від 03.05.2018 у справі № 728/1876/17, від 22.11.2018 у справі №344/10953/17, від 14.05.2019 у справі № 428/11103/16-а.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, на переконання колегії суддів, позовні вимоги в частині зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді О.І. Шурко

І.В. Федотов