Справа № 520/10836/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р. Справа № 520/10836/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.02.19 року по справі № 520/10836/18

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у 15 - денний строк.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2019р. адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_3 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року по вказаній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі ЗС СРСР, в/ч пп 48059 на території республіки Афганістан з 19.11.1984 р. по 19.04.1986 р. Пзивач перебуває на обліку у Жовтневому ОРВК м. Харкова як учасник бойових дій, що підтверджено копією довідки Жовтневого об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова № 569 від 01.12.2016 року (а.с. 9).

Під час бойових дій на території Афганістану позивач отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови та спини, контузію у 1985 році, в результаті чого 26.12.2016 року Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України визначила, що його поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено копіями витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 26.12.2016 року за № 5226 та висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи МОЗ України № 2947/Ж від 22.12.2016 року (11 - 12).

Матеріалами справи підтверджено, що з 05.03.2018 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, у в`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії згідно довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААА № 682481 від 05.03.2018 року (а.с. 10).

Позивач має статус ветерана війни - інваліда війни ІІ групи, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.03.2018 року (а.с.7).

Як свідчать матеріали справи, 02.10.2018 року позивач звернувся із заявою до Харківського ОВК, у якій просив вирішити питання про призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби.

Проте, листом № 2816/ВСЗ Харківського ОВК від 12.10.2018 року позивача було повідомлено, що йому вже надавалась відповідь щодо виплати допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності від 27.09.2017 року і такі ж норми на дату звернення застосовуються щодо встановлення 2 групи інвалідності з 05.03.2018 року на підставі довідки МСЕК серія 12 ААА № 682481 від 05.03.2018 року. Крім того, позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (а.с. 8).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач за захистом своїх соціальних прав звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачається підстав для задоволення такої вимоги.

Здовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 вказаного Закону, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства (ч.3 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч.6 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі по тексту - Порядок № 975).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту Порядок).

Даний Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 12 Порядку визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 р. № 530 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071) затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, додатком 13 до якого затверджено форму висновку про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону.

Таким чином, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (висновку) у вказаний строк.

Однак, у даному випадку відповідачем - Харківським обласним військовим комісаріатом, за результатами розгляду заяви позивача від 02.10.2018 року про виплату та призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідне рішення не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Посилання Харківського ОВК в листі від 12.10.2018 року №2816/ВСЗ на неможливість складання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги з огляду на неподання позивачем документу, що свідчить про причину та обставини поранення судова колегія вважає безпідставним та не приймає до уваги, виходячи з наступного.

В пункті 4.7 Положення № 530 (в редакції яка діяла на момент звернення позивача до Харківського ОВК із заявою від 02.10.2018 р.) визначено перелік документів, які подаються для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву).

Вказаним пунктом передбачено, що для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Колегія суддів зазначає, що витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії МОУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 26.12.2016 року за № 5226 засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання (а.с. 11).

При цьому, із витягу з протоколу не вбачається, що поранення пов`язане із вчиненням особою (позивачем) кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Слід також зазначити, що розглядаючи вказану справу та беручи до уваги позицію відповідача, Харківського ОВК, про відсутність підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, викладену у листі від 12.10.2018 року №2816/ВСЗ відповідач у даних спірних правовідносинах не наділений повноваженнями з надання оцінки щодо наявності чи відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги, враховуючи конкретні обставини.

Такі дискреційні повноваження є у розпорядника бюджетних коштів - МО України.

Відповідач у відповідності до положень п. 13 Порядку, обтяжений обов`язком з подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів - МО України, саме висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Судом встановлено факт бездіяльності відповідача, що полягав у невиконанні свого визначеного нормативно - правовими актами обов`язку надати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів - МО України, висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення ( Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в рішеннях від 21.08.2018 року по справі № 278/2478/17, від 21.06.2018 року по справі № 751/4367/17, від 21.06.2018 року по справі № 760/11440/17.

Враховуючи вищевикладене доводи відповідача про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є необґрунтованими та не впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем у спірних відносинах допущено протиправну бездіяльність з приводу неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком № 975, а відтак, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині задоволення позову є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача, в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17, є необґрунтованою, оскільки предметом спору у вказаній справі, на відміну від спору, що розглядається у цій справі, була відмова Міністерства оборони України в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що в поданих особою документах відсутні ті, які свідчать про причини та обставини поранення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач, не вчинивши дій щодо складення і направлення розпоряднику бюджетних коштів висновку по наданим позивачем документам щодо виплати одноразової грошової допомоги, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Фактично доводи апелянта стосуються питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, проте в даному випадку предметом розгляду справи є бездіяльність відповідача з приводу неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, а не право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 по справі № 520/10836/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова