Справа № 560/4410/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4410/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

13 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: Семка Юрія Анатолійовича

представника відповідача: Поліщука Євгена Руслановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житниця Поділля" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказав на те, що база оподаткування єдиного податку за 2017 рік, товариством правомірно була розрахована з врахуванням нормативної грошової оцінки земельних ділянок та з застосуванням коефіцієнта 100%, а не 112,4%, тому рішення відповідача підлягає скасуванню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

27 травня 2019 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача щодо вимог апеляційної скарги заперечував просив суд відмовити в її задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що ТОВ "Житниця Поділля" є сільськогосподарським товаровиробником, частка сільськогосподарського товаровиробництва якого перевищує 75%. Відповідно до пункту 291.4 статті 294 Податкового кодексу України є платником єдиного податку четвертої групи.

На підставі направлень від 18.06.2018 №1834, №1835, від 27.06.2018 №1964 Головне управління ДФС у Хмельницькій області здійснило документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Житниця Поділля" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

За наслідками перевірки складений акт від 09.08.2018 №1329/22-01-14-011/32883721, яким зафіксоване порушення, зокрема, пункту 292-1.2 статті 292-1 Податкового кодексу України, заниження ТОВ "Житниця Поділля" єдиного податку за 2017 рік в сумі 293286,15 грн.

На підставі зазначеного акту відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 04.09.2018 №, №, №008871411, №, №, №, №, №, №, №, №, №, якими збільшив позивачу податкове зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 293286,15 грн та нарахував штрафні санкції на загальну суму 73321,55 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обчислюючи базу оподаткування єдиного податку за 2017 рік, вірно застосував коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель (сільськогосподарських угідь) за 2016 рік - 100%, а не 112,4%.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 292-1.2 статті 292-1 Податкового кодексу України базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Загальний порядок індексації нормативної грошової оцінки земель в цілях застосування податкового законодавства визначений статтею 289 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 289.2 якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Пунктом 8 підрозділу 6 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що індекс споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) - 100 відсотків; для земель несільськогосподарського призначення - 106 відсотків.

За змістом пункту 5 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України індекс споживчих цін за 2015 та 2017 роки, що використовується для визначення величини коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) для цілей оподаткування єдиним податком четвертої групи, застосовується із значенням 100 відсотків.

При цьому, будь-яких застережень чи обмежень щодо застосування підрозділу 6 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України чинне законодавство не містить.

Отже, Податковим кодексом України не врегульований розмір індексу споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення величини коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь для цілей оподаткування єдиним податком четвертої групи у 2017 році.

Разом з тим, відповідно до пункту 289.3 статті 289 Податкового кодексу України повноваження щодо інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель належать Центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, тобто Держгеокадастру.

Аналізуючи доводи апелянта, стосовно правомірно дій податкового органу під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 11.01.2018 №6-28-0.22-244/2-18 Держгеокадастр повідомив, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь за 2016 рік становить 1, цей коефіцієнт оприлюднений Держгеокадастром на офіційному сайті.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Податкового кодексу України єдиним органом, який розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель, є Держгеокадастр, а тому посилання апелянта на інформацію Державної служби статистики України, відповідно до якої індекс споживчих цін за 2016 рік становив 112,4%, як на підставу для застосування до позивача відповідальності за заниження бази оподаткування єдиного податку для платників податку четвертої групи за 2017 рік є безпідставними.

Між тим, судом першої інстанції вірно зауважено, що саме Держгеокадастр застосовує індекс споживчих цін для розрахунку коефіцієнту нормативної грошової оцінки земель в порядку пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, та, відповідно несе відповідальність за правомірність використання такого коефіцієнту для обрахунку індексу споживчих цін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач правомірно застосував коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель (сільськогосподарських угідь) за 2016 рік, а тому висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем бази оподаткування єдиним податком за 2017 рік у зв`язку з незастосуванням індексу споживчих цін в розмірі 1,24 є безпідставними.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи і висновки по справі щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.