Справа № 260/105/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5272/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізко І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року про закриття провадження у справі за її позовом до Рахівської районної лікарсько-консультативної комісії Рахівської районної лікарні Закарпатської області, Відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування висновків, наказу,

суддя(і) у І інстанції Скраль Т.В.,

час ухвалення рішення 9 год 43 хв,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ :

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати висновок (довідку) Рахівської районної лікарсько-консультативної комісії Рахівської районної лікарні Закарпатської області (далі ЛКК) № 636 від 17 грудня 2018 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рекомендоване індивідуальне навчання до червня 2019 року;

визнати протиправним та скасувати висновок (довідку) ЛКК за № 637 від 17 грудня 2018 року, якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рекомендовано індивідуальне навчання до червня 2019 року;

визнати протиправним та скасувати наказ Відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі Відділ освіти) № 8 від 14 січня 2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 260/105/19 провадження у адміністративній справі було закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

У апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що така прийнята з порушенням процесуального права. Зазначає, що оскаржуваний наказ Відділу освіти, як і довідки ЛКК, є актами індивідуальної дії, а спір існує між учасниками публічно-правових відносин.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року шлюб між позивачем та третьою особою розірвано.

Як зазначено у позовній заяві ОСОБА_1 , на момент звернення до суду діти проживають з ОСОБА_2 без згоди матері.

28 грудня 2018 судом у справі № 305/2060/18 винесено рішення про негайне повернення дітей за місцем проживання матері та видано виконавчий лист. У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивачки вказував, що всі дії батька щодо стану здоров`я та необхідності в індивідуальному навчанні розпочались саме після розірвання шлюбу з позивачем. Як наслідок, ЛКК були видані оскаржувані довідки про індивідуальне навчання дітей до червня 2019 року.

На підставі довідок ЛКК № 636 та № 637 від 17 грудня 2018 року Середньоводнянська загальноосвітня школа видала накази № 2 та № 3 від 11 січня 2019 року про організацію навчання учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за індивідуальною формою навчання та направила клопотання начальнику Відділу освіти ОСОБА_5 , у якому просила погодити організацію навчання за індивідуальною формою для учнів з 14 січня 2019 року, зокрема, дітям позивачки.

Наказом Відділу освіти № 8 від 14 січня 2019 року директору Середньоводнянської загальноосвітньої школи було наказано організувати з 14 січня по 31 травня 2019 року та проводити індивідуальне навчання учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Не погодившись з зазначеними довідками ЛКК № 636 та № 637 від 17 грудня 2018 року та наказом Відділу освіти № 8 від 14 січня 2019 року, позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про визнання таких протиправними та скасування.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цій справі є правомірність вирішення відповідачами питання організації навчання учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за індивідуальною формою навчання.

Відповідно до пункту 7 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України 21 листопада 2013 року № 917, комісії надають висновок про переведення на індивідуальну форму навчання за станом здоров`я.

Пунктом 6 цього Положення встановлено, що висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини-інваліда, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти.

Матеріали справи не містять доказів того, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми-інвалідами, а відтак слід погодитись з судом першої інстанції, що оскаржувані довідки ЛКК носять рекомендаційний характер.

Окрім того, виходячи із суті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції вважає, що такі не носять публічно-правового характеру, підтримуючи висновок суду першої інстанції про те, що фактично спірні правовідносини склалися між батьками щодо участі у вихованні дітей, а отже такий спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 260/105/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 13 червня 2019 року.