Справа № 202/2970/19
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2970/19
Провадження № 2-а/202/116/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора рядового поліції батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Цимбалюка Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора рядового поліції батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Цимбалюка Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 квітня 2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ). 19 квітня 2019 року на автомобільній дорозі Кропивницький-Тернопіль-Стрий, 698 км т/з було зупинено інспектором роти № 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Цимбалюком Олександром Олександровичем та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1082058. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували б на те, що він порушив ПДР України, що свідчить про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, а отже виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Даний факт підтверджується п.9 Постанови в якій працівник поліції не долучає жодних доказів.

У зв`язку з чим, просив: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1082058 від 19.04.2019 р.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до заяви просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач Цимбалюк О.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Вказав, що 19 квітня 2019 року о 15 год. 14 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем ним із напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М-12 (Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка (через м. Вінницю) 698 км керував транспортним засобом MAN TGX (д.н.з. НОМЕР_1 ) з причепом TAD Classic (д.н.з. НОМЕР_2 ), що перевозив великогабаритний вантаж (с/г техніку), шириною 4 м. 20 см. без відповідного дозволу та узгодженням з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. На відео матеріалах простежується, що водій під час заміру ширини його вантажу - був присутній, та згоден із результатами заміру. Також заперечує проти заяв позивача, який наполягає на тому, що на причепі перебував лише трактор CASE ІН Magnum 335, на підтвердження чого надав товаротранспортну накладну. Окрім трактора на причепі знаходився інший елемент сільськогосподарської техніки з написом «CASE М Ecolo Tiger». Відповідно до зовнішніх ознак даний елемент можна ідентифікувати як розпушувач землі. Тож, пояснення позивача щодо перебування на причепі лише трактора є неправдивими, та такими, що можна розцінити як намагання ввести суд в оману. Вказав, що постанова серії ЕАВ № 1082058 від 19.04.2019 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Цимбалюком Олександром Олександровичем винесено постанову серії ЕАВ № 1082058 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу у розмірі 510 грн., на підставі того, що водій перевозив великогабаритний вантаж (с/г техніку) шириною 4 м 20 см без відповідного дозволу на перевезення великогабаритних вантажів відповідного підрозділу НПУ, чим порушив п. 22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних т/з автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

Як встановлено під час розгляду справи в суді, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ).

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 19/04-1 від 19.04.2019 року, позивач на вантажному автомобілі MAN TGX, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом TAD Classic, державний номерний знак НОМЕР_2 перевозив трактор "CASE ІН Magnum 335" (а.с. 14). Згідно з наданими позивачем технічними характеристиками даного комбайну, його ширина складає 2,55 м. (а.с. 15).

Проте, переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, що був наданий суб`єктом владних повноважень, встановлено, що позивач разом з трактором «CASE ІН Magnum 335» перевозив інший елемент сільськогосподарської техніки з написом «CASE М Ecolo Tiger», товаро-транспортну накладну на який він суду не надав, так само і не було надано відповідного дозволу.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Оглянутим судом відеозаписом, що був наданий суб`єктом владних повноважень, підтверджується, що перевезення великогабаритного вантажу позивачем відбувалось без спеціального дозволу та супроводу автомобілем прикриття, і на відеозапису чітко видно, що в присутності позивача відповідачами за допомогою рулетки здійснено вимір ширини автомобіля з вантажем, що перевищувало 2,6 м в ширину, що визнавалось позивачем на місці складення постанов, у зв`язку з чим є порушенням п. 22.5 ПДР України.

У п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При ухваленні рішення суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що дії працівника поліції були неправомірні, оскільки при складанні оскаржуваної постанови вони не мали сертифікованих приладів для вимірювання вантажу, а вимірювання було здійснено не в пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що суб`єктами владних повноважень було піддано водія адміністративній відповідальності за порушення, пов`язане із перевезенням вантажу, габарити якого перевищують нормативно встановлені параметри (габарити) без наявного дозволу в паперовій формі та супроводу автомобіля прикриття.

Обставини перевищення габаритів вантажу позивач визнавав, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер відповідача, наданих суду останнім, у зв`язку із чим перевищення позивачем встановлених габаритів при перевезенні вантажу не викликає у суду сумніву, як і відеофіксація відповідачем відсутності автомобіля прикриття. У зв`язку з цим, в даному випадку відсутня потреба у сертифікованому приладі для вимірювання габаритів вантажу та пункті габаритно-вагового контролю.

Судом не виявлено будь-яких порушень відповідачами порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП. А тому суд також критично відноситься до доводів позову щодо порушення відповідачем вказаних норм КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вказана спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена з урахуванням принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: постанова прийнята обґрунтовано з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість оскаржуваної позивачем постанови ЕАВ № 1082058 від 19.04.2019 року, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, судом не встановлено підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, ч. 9 ст. 205, ст. ст. 241, 242, 244, 245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора рядового поліції батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Цимбалюка Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар