Справа № 826/13771/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 червня 2019 року № 826/13771/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» (далі - позивач та/або ТОВ «Стартекс-КМ») звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач та/або ДФС України) про визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної фіскальної служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ», викладених у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» на податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № та № від 22.05.2017 року за вих. №2906/17-02 від 29.06.2017р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі №826/13771/17 (суддя О.В. Дегтярьова).

На підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ від 22.01.2018р. №210 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вище вказану адміністративну справі передано на розгляд судді Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2018р. адміністративну справі №826/13771/17 прийнято до провадження судді Амельохіна В.В.

Крім того, вказаною ухвалою ухвалено здійснювати розгляд справи одноособово суддею Амельохіним В.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засіданні за наявними у справі матеріалами.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилаючись на приписи статті 56 Податкового кодексу України, наказ Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916 про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами стверджує наявність протиправної бездіяльності Державної фіскальної служби України, що полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної фіскальної служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ», викладених у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» на податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № та № від 22.05.2017 року за вих. №2906/17-02 від 29.06.2017 року.

Представник відношення до позову не висловив, відзиву на позовну заяву не надав.

З огляду на вказані обставини справа вирішується на підставі наявних у ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.06.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» подано скаргу вих. №2906/17-02 до Державної фіскальної служби України на податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № та № від 22.05.2017 року за вих. №2906/17-02 від 29.06.2017 року.

23.08.2017 року Державної фіскальною службою України прийнято рішення №18866/6/99-99-11/01-02-25 про результати розгляду скарги, яким скаргу позивача частково задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківському районі № від 22.05.2017 року у частині 13277,90 грн. застосованих штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД, а податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 22.05.2017 року залишено без змін.

Позивач вважає, що рішення Державної фіскальної служби України №18866/6/99-99-11/01-02-25 від 23.08.2017 року не є вмотивованим, а відтак, наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо прийняття безпосередньо мотивного рішення, за наслідком розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ».

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України (далі - ПК України).

Підпунктом 17.1.17 пункту 17.1 статті 17 ПК України встановлено, що платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Згідно пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

Відповідно до приписів пункту 56.3 статті 56 ПК України Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Водночас, приписами пунктів 56.8, 56.9 статті 56 ПК України встановлено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

При цьому, рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку (п. 56.10 статті 56 ПК України).

В той же час, наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916 затверджено Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, яким визначено процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження (далі - Порядок №916).

Згідно пункту 2 розділу VII контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Вмотивованим є рішення, яке відповідає таким ознакам: зазначені конкретні посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, на яких воно ґрунтується, з урахуванням матеріалів скарги; по суті вимог чи заперечень платника податків контролюючий орган висловив свою позицію.

Рішення надсилається на адресу, зазначену платником податків у скарзі, а у разі незазначення такої адреси - на податкову адресу платника податків.

Так, як стверджує позивач рішення Державної фіскальної служби України №18866/6/99-99-11/01-02-25 від 23.08.2017 року не є вмотивованим, оскільки відповідачем не висловлено позицію щодо усіх заперечень ТОВ «Стартекс-КМ», що в свою чергу, свідчить про бездіяльність ДФС України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, в розрізі наведеного позивачем обґрунтування, з урахуванням предмету адміністративного позову суд вважає, відсутнім факт бездіяльності відповідача, оскільки останнім прийнято відповідне рішення у строки встановлені законом.

Натомість, оцінка змісту вказаного рішення, у тому числі, встановлення ознак його вмотивованості має здійснюватись під час розгляду адміністративної справи щодо його оскарження на підставі пункту 56.10 статті 56 ПК України.

В даному випадку, суд констатує, що рішення Державної фіскальної служби України №18866/6/99-99-11/01-02-25 від 23.08.2017 прийнято, а відтак бездіяльності останнім щодо розгляду скарги позивача не допущено.

При цьому, суд наголошує, що оцінка питання вмотивованості рішення є фактично оцінкою прийнято рішення контролюючим органом як такого, що, в свою чергу, не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Разом з цим, в ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з прийняттям відповідачем рішення від 23.08.2017 року №18866/6/99-99-11/01-02-25 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області прийнято податкове-повідомлення рішення №6 від 31.08.2017 року, яке предметом оскарження в адміністративній справі №820/4890/17.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 року у задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №6 від 31.08.2017 року відмовлено.

Згідно частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність спірного рішенням критеріям, що встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартекс-КМ» (610014, Харківська область, м. Харків, вул. Лозівська, літ. М-2, ; поштова адреса: 04112, м. Київ, вул. Тимофія Шамрила, б. 4В, кВ. 107) до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, б. 8, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін