Справа № 826/11825/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 червня 2019 року справа №826/11825/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:

позивача: Щиглова Є.О.;

відповідача: Щуренко Ю.С.

розглянувши у судовому засідання адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Проектна компанія "ІДЕЇ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ПК "ІДЕЇ")
доГоловного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 червня 2018 року № та №,
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 червня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки господарські операції по взаємовідносинам з ТОВ "Альфа Хот-Трейд" за грудень 2016 року, ТОВ "Креатив Профі" за березень 2017 року щодо надання послуг були реальними та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, складання яких передбачено законодавством, і додатковими доказами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11825/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в акті перевірки.

Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої доводи відповідача, що містяться у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та недоведеними, а позивач при виборі контрагентів керувався вимогами цивільного та господарського законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року судом зобов`язано відповідача надати суду розрахунок суми податкових зобов`язань позивача по кожному епізоду порушень у розрізі контрагентів щодо кожного податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні 03 червня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 04 червня 2018 року №04 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "ПК "ІДЕЇ" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 815 625,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 652 500,00 грн. та за штрафними санкціями - 163 125,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС від 04 червня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, абзацом 2 пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, за порушення пункту 44.1, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України щодо ТОВ "ПК "ІДЕЇ" застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 15 травня 2018 року №470/26-15-14-04-03/39929091 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектна компанія "ІДЕЇ" (код 39929091), тел. ( , , з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (код 40528539) за грудень березень 2016 року, ТОВ "Креатив Профі" (код 40937410) за березень 2017 року" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки зафіксовано порушення пункту 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 652 500,00 грн., у тому числі за грудень 2016 року на суму 452 500,00 грн., за березень 2017 року на суму 200 000,00 грн., які мотивовані безпідставним включенням до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку у складі вартості послуг, придбаних у ТОВ "Альфа Хот-Трейд" та ТОВ "Креатив Профі", у зв`язку із наступним:

щодо ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь") - в ЄРПН відсутні зареєстровані податкові накладні в його адресу з номенклатурою послуг: послуги для проведення рекламного заходу; згідно узагальненої податкової інформації за грудень 2016 року підприємство реєструвало податкові накладні на адресу контрагентів-покупців з номенклатурою товару/послуг: ремонтно-будівельні роботи, детектори, акумулятори, перевезення вантажів, проектні роботи, аудиторські послуги тощо; встановлено, що ТОВ "Альфа Хот-Трейд", використовуючи "підміну товару", формувало податковий кредит на користь контрагентів-покупців; встановлено відсутність товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення окремих первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до підприємства та подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ. Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстровані ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року справа №755/115458/16-к, відповідно до якої до складу підприємств з ознаками фіктивності відноситься ТОВ "Агропромінь"; ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 04 грудня 2017 року справа №;64/7997/17, згідно якої, зокрема, перевіркою не підтверджено факт продажу послуг ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь") на адресу ТОВ "ПК "ІДЕЇ", а зазначені господарські операції не відбувались;

щодо ТОВ "Креатив Профі" - відповідачем узагальнено податкову інформацію за березень 2017 року, в якій наведено наступну інформацію: встановлено відсутність постачання товарно-матеріальних цінностей, оформлення окремих видів первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до ТОВ "Креатив Профі" та подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ; згідно даних ЄРПН за березень 2017 року ТОВ "Шилла", щодо якого міститься інформація в Єдиному державному реєстрі судових рішень про відкриття кримінального провадження за ознаками кримінальних порушень, передбачених частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, зареєструвало на адресу ТОВ "Креатив Профі" податкову накладну, з урахуванням чого перевіркою не підтверджено факт продажу послуг ТОВ "Креатив Профі" на адресу позивача, а зазначені господарські операції фактично не відбувались.

Згідно усталеної судової практики при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг) та понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ "ПК "ІДЕЇ" з його контрагентами - ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь"), мету придбання та обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Наявні у справі докази підтверджують, що між ТОВ "ПК "ІДЕЇ" (замовник) та ТОВ "Креатив Профі" (виконавець) укладено договір №01/03/17-1 про надання послуг від 01 березня 2017 року, згідно з яким замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати замовнику послуги з організації та проведення рекламних заходів замовника, зокрема наступні: створення та розробка фірмового стилю та концепцій рекламних заходів; дизайн та (за необхідності) організація виготовлення рекламних матеріалів для цілей проведення рекламних заходів; організаційне та матеріально-технічне забезпечення рекламних заходів на всіх етапах їх проведення; інші послуги з організації та проведення рекламних заходів замовника, визначені сторонами у відповідних додатках до договору. Конкретний перелік та детальні умови надання послуг згідно з цим договором, вартість послуг та інші умови визначаються у додатках до цього договору, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком №1 до договору від 01 березня 2017 року визначено найменування та вартість послуг згідно договору.

Відповідно до акту №10/01 здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТОВ "Креатив Профі" надані позивачу послуги згідно з додатком №1 до договору, а саме: послуги з проведення рекламного заходу загальною вартістю 1 000 000,00 грн., ПДВ - 200 000,00 грн., загальна вартість - 1 200 000,00 грн.

Надання визначених умовами договору послуг підтверджується також дизайном і розробкою візуальних матеріалів та декорацій, дизайном та розробкою форми хостес, брифом для відео зйомки, сценарним планом, брифом для фотозйомки, технічним планом, брифом для стюартів, концепцією форматом, цілями проекту, механікою проекту, локаціями, анонсованими експозиціями від 07 березня 2017 року,звітом допрем`єрного показу від 14 березня 2017 року.

Між ТОВ "ПК "ІДЕЇ" (замовник) та ТОВ "Агропромінь" (виконавець) укладено договір №1811-16/01 про надання послуг від 18 листопада 2016 року, за умовами якого замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати замовнику послуги з організації та проведення рекламних заходів замовника, зокрема наступні: створення та розробка фірмового стилю та концепцій рекламних заходів; дизайн та (за необхідності) організація виготовлення рекламних матеріалів для цілей проведення рекламних заходів; організаційне та матеріально-технічне забезпечення рекламних заходів на всіх етапах їх проведення; інші послуги з організації та проведення рекламних заходів замовника, визначені сторонами у відповідних додатках до договору. Конкретний перелік та детальні умови надання послуг згідно з цим договором, вартість послуг та інші умови визначаються у додатках до цього договору, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком №1 до договору від 18 листопада 2017 року визначено найменування та вартість послуг згідно договору.

Відповідно до акту №2612/01 здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТОВ "Агропромінь" надані позивачу послуги згідно з додатком №1 до договору, а саме: послуги для проведення рекламного заходу загальною вартістю 862 500,00 грн., ПДВ - 172 500,00 грн., загальна вартість - 1 035 000,00 грн.

Надання визначених умовами договору послуг підтверджується також концепцією події від 14 грудня 2016 року, розробкою концепції фірмового стилю заходу та дизайну візуальних матеріалів для події, розробка запрошень до події, бриф для фотозйомки, бриф для відеозйомки, бриф для технічних співробітників, бриф для хостес, бриф для охоронців від 23 грудня 2016 року, звітом річної події від 27 грудня 2016 року.

Відповідні суми податку на додану вартість за вказаними податковими накладними включено позивачем до складу податкового кредиту за грудень 2016 року та березень 2017 року.

Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів чи послуг та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судом встановлено, що позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевірений період відображав відповідні суми податку на додану вартість по господарським операціям, придбаним у ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь").

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача - ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь"), були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Порушень з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних постачальниками, у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Вирішуючи питання про реальність операцій з придбання послуг і питання використання їх у власній господарській діяльності позивача, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що основним видом діяльності позивача є код КВЕД 73.11 Рекламні агентства.

Придбані у ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь" реалізовані позивачем замовнику послуг Підприємству з іноземними інвестиціями "Тойота-Україна" в рамках договору №28/04/16-01 від 28 квітня 2016 року про надання послуг з організації та проведення рекламних заходів, конкретний перелік яких разом з детальними умовами та вартістю послуг визначено у додатках до договору.

З метою підтвердження реальності господарських операцій та мети придбання товару для провадження господарської діяльності шляхом подальшої реалізації позивач надав до суду копії наступних документів: договору з додатками, акти №ОУ-0000067, №ОУ-0000064, №ОУ-0000018 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного надання послуг вказує, що позивач здійснював витрати на придбання у ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь") послуг для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Щодо висновків акта перевірки про те, що у контрагентів позивача по ланцюгу постачання встановлені факти підміни товару, які свідчать про неможливість здійснення господарських операцій у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та відсутність факту реального одержання товару, суд зазначає, що відповідач не обґрунтовує сутність поняття "підміна товару" та його вплив на спірні господарські операції, а твердження про відсутність факту законного введення в обіг та реального одержання товару не підтверджуються документально.

Так само не підтверджуються будь-яким доказами висновки акта перевірки про те, що контрагенти позивача не мали можливості надавати зазначені вище послуги у зв`язку з відсутністю товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення окремих первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до підприємства та подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Суд також звертає увагу, що право позивача на відображення спірних господарських операцій у податковому обліку не ставиться в залежність від ймовірних порушень постачальниками по ланцюгу постачання; крім того, у межах спірних правовідносин стосовно ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь") позивач не здійснював господарських операцій із ТОВ "Шилла", яке зазначене в акті перевірки.

Щодо зазначеної в акті перевірки інформації про наявність відкритих кримінальних проваджень у відношенні ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь"), суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі №21-421а11 та від 22 вересня 2015 року у справі №810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

Крім того, відповідно до приписів частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини..

Так, в контексті спірних правовідносин належить відмітити рішення Європейського суду з прав людини у справах "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява №803/02),"Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ "Креатив Профі" та ТОВ "Альфа Хот-Трейд" (попередня назва - ТОВ "Агропромінь"), а тому висновки акта перевірки про заниження податку на додану вартість та застосування до позивача штрафних санкцій є помилковими, а збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість - протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 04 червня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Досліджуючи питання правомірності застосування до позивача штрафу за надання документів, завірених належним чином, не в повному обсязі, суд керується наступним.

Відповідно до пункту 44.1, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 27 квітня 2018 року вих. №27/04/18-01 позивач надав відповідь на запит від 23 квітня 2018 року №17153/26-15-14-04-01 щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ПК "ІДЕЇ", отриманий 27 квітня 2018 року, яким повідомлено, що у зв`язку з плановою відпусткою директора до 14 травня 2018 року позивач просить надати можливість підготувати та надати матеріали щодо запиту до 15 травня 2018 року та долучено копію наказу №24/04/18-01 від 24 квітня 2018 року про надання відпустки директору ТОВ "ПК "ІДЕЇ" з 27 квітня 2018 року по 15 травня 2018 року.

З наведеного вбачається, що позивач не відмовлявся надати відповідачу витребувані запитом від 23 квітня 2018 року №17153/26-15-14-04-01. Крім того, відповідачем на підтвердження обставин неподання позивачем витребуваних первинних документів не надано акт про ненадання первинних документів.

При цьому, суд зазначає, що санкція статті 121 Податкового кодексу України передбачає покарання за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведене свідчить, що відповідач не довів факт ненадання позивачем контролюючому органу копій документів при здійсненні податкового контролю та, відповідно, наявність правових підстав для застосування штрафу на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, з урахуванням чого податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 04 червня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "ПК "ІДЕЇ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить присудити понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 252,03 грн. рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектна компанія "ІДЕЇ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 04 червня 2018 року № та №.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектна компанія "ІДЕЇ" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 252,03 грн. (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектна компанія "ІДЕЇ" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72; ідентифікаційний код 39929091);

Головне управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Дата складення повного рішення суду - 13 червня 2019 року.

Суддя В.А. Кузьменко