Справа № 824/1122/18-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1122/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Березіна Т.М.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

13 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Чернівці, повний текст рішення складено 11.02.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів про покарання та звільнення зі служби в поліції і поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 613 від 12.10.2018 року "Про покарання", в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 162 о/с від 12.10.2018 року "По особовому складу", в частині звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 13.10.2018 року та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 11.10.2018р., в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000072, порушеного відносно заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної поліції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12, позивача разом з оперуповноваженими сектору кримінальної поліції Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було допитано як свідків. При проведені слідчих дій позивач разом з іншими поліцейськими доповіли своєму безпосередньому керівнику Параскинюку І.Б. , на підставі доповідної записки якого Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області був виданий Наказ №1007 від 12.10.2018р. "Про призначення та проведення службового розслідування". За результатами проведеного службового розслідування Наказом №613 від 12.10.2018р. "Про покарання" позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та того ж дня Наказом №162 о/с від 12.10.2018р. "По особовому складу" було звільнено зі служби в поліції.

Позивач вважав звільнення зі служби в поліції протиправним, оскільки службове розслідування було проведено з порушенням процедури, без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття рішення про звільнення зі служби та за відсутності доказів на підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку. За таких обставин, на думку позивача, на підставі такого висновку службового розслідування накази про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення його зі служби в поліції є незаконними.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 613 від 12.10.2018 року "Про покарання", в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 162 о/с від 12.10.2018 року "По особовому складу", в частині звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 13.10.2018 року.

Виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 34268,25 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Національної поліції України в Чернівецькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що висновком службового розслідування було встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, що полягає у виконанні незаконного наказу з метою штучного покращення показників службової діяльності.

В судове засідання позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.08.2009 по 06.11.2015рр. проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року - в Національній поліції України, зокрема, з 01.12.2016 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - СКП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області).

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивача разом з оперуповноваженими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 11.10.2018 року було викликано в Чернівецьке управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - ДВБ НПУ) для дачі пояснень та допитано в якості свідків з приводу вилучення набоїв у громадянина ОСОБА_9 , що відбулося 27.04.2018р. в м. Чернівці по вул.Київській в межах кримінального провадження №0000940.

Начальник Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Параскинюк І.Б. в доповідній записці від 12.10.2018 року доповів т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковнику поліції Чубею О.Д. про те, що до нього з рапортами звернулися працівники Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області оперуповноважені СКП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що їх 11.10.2018 року викликали в Чернівецьке управління ДВБ НПУ для дачі пояснень по кримінальному провадженні за фактом вилучення набоїв у громадянина ОСОБА_9 , що відбулося в м.Чернівці по вул . Київській (ЄРДР №0000940). У вказаній записці Параскинюк І.Б. просив дозволу на призначення та проведення службового розслідування з даного приводу (а.с.29-31).

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції Чубея О.Д. від 12.10.2018р., на підставі доповідної записки, з метою встановлення обставин, які можуть свідчити про факт порушення службової дисципліни у діях окремих поліцейських Шевченківського ВП призначено службове розслідування та визначено склад дисциплінарної комісії (а.с.27).

Згідно висновку службового розслідування від 12.10.2018 року комісією вирішено, серед іншого, вважати відомості, що стали підставою службового розслідування такими, що підтвердилися, за порушення дисципліни на оперуповноваженого СКП Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.21-26).

Згідно з п.1 наказу ГУНП в Чернівецькій області від 12.10.2018р. №610 "Про покарання" за порушення службової дисципліни на оперуповноваженого СКП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 41-42).

Наказом від 12.10.2018р. №162о/с "По особовому складу" відповідно до ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 12.10.2018 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідного до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с.43).

Не погоджуючись з наказами про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Тож, у відповідача не було законних підстав, передбачених Законами України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" для звільнення його зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, а тому - накази відповідача від 12.10.2018 р. №613 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення та від 12.10.2018 р. №162 о/с в частині звільнення зі служби в поліції є незаконними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, виходить з такого.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції", дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно статті 5 вказаного Закону, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Відповідно до статті 7 Закону, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно статті 12 Закону, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, (станом на час виникнення спірних правовідносин), визначався Інструкцією про порядок службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013р. №230 (далі - Інструкція) (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ №893 від 07.11.2018р.).

Пунктом 2.1 розділу ІІ Інструкції визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.8.1 розділу VIII Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Згідно з п.8.3 розділу VIII Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості, зокрема, про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються, зокрема, підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення (п. 8.4 розділу VIII Інструкції).

Із аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Інструкції випливає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для призначення службового розслідування стала доповідна записка безпосереднього керівника позивача - Параскинюка І.Б. , в якій вказано, що 11.10.2018р. окремі поліцейські СКП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП, в тому числі ОСОБА_1 , були допитані як свідки за фактом вилучення набоїв у ОСОБА_9 . При цьому суд звертає увагу, що в зазначеній доповідній записці не вказано, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач та з якого приводу необхідне проведення службового розслідування.

В наказі про призначення службового розслідування зазначено, що до ГУНП в Чернівецькій області надійшла доповідна записка начальника Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП Параскинюка І.Б. про допит окремих поліцейських СКП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП з приводу вилучення набоїв у ОСОБА_9 , на підставі чого, з метою встановлення обставин, які могли б свідчити про факт порушення службової дисципліни у діях окремих поліцейських Шевченківського ВП ГУНП, призначено службове розслідування.

Крім того, судом встановлено, що на підставі відомостей про допит окремих поліцейських, в тому числі позивача, як свідків у кримінальному провадженні, відповідачем зроблено висновок про можливе порушення ними службової дисципліни, задля встановлення чого призначено службове розслідування.

Згідно змісту висновку службового розслідування від 12.10.2018р. видно, що з поліцейськими СКП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проводились слідчі дії у межах розслідування кримінального провадження, розпочатого відносно колишнього заступника начальника відділення поліції - начальника сектору кримінальної полії Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_12 №0000072 від 02.02.2018 року. Під час проведення слідчих дій, вказані поліцейські були допитані по факту виявлення ними у ОСОБА_9 набоїв 27.04.2018 р. Допитаний ОСОБА_10 вказав, що під час проведення слідчих дій, він повідомив слідчому СБУ та поліцейським ДБВ про те, що ОСОБА_12 передав ОСОБА_1 набої та грошові кошти, які останній у подальшому повинен був передати ОСОБА_9 . Однак, факту передачі ОСОБА_12 грошей та набоїв ОСОБА_1 він не бачив.

На підставі вказаних вище обставин, комісією зроблено висновок про те, що перебуваючи на посаді заступника начальника ВП, з метою штучного покращення показників оперативно-службової діяльності ОСОБА_12 доручив оперуповноваженому СКП ОСОБА_1 . вступити у неділові стосунки з ОСОБА_9 , який мав отримати від нього набої. Про дану домовленість було відомо ОСОБА_11. та ОСОБА_10 , які у подальшому виявили та вилучили набої у ОСОБА_9 . Таким чином, на думку комісії, своїми діями ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 допустили порушення службової дисципліни, що виразилась у невиконанні ними Присяги поліцейського.

Судом встановлено, що матеріали службового розслідування складаються виключно з пояснень наданих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13

Згідно пояснень наданих слідчим Трохимчуком С.А., 27.04.2018 року він перебував у добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи Шевченківського ВП. Під час чергування було отримано повідомлення про виявлення громадянина (в подальшому встановлено, що ОСОБА_9 ) по вул .Київській в м.Чернівці із підозрілими предметами, у зв`язку з чим він з іншими членами СОГ виїхав на місце. В подальшому у ОСОБА_9 в присутності понятих були виявлені та вилучені патрони калібру 5,45 мм. Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню він особисто опитав ОСОБА_9 , який давав чіткі покази щодо обставин придбання набоїв та незаконного поводження із ними, при цьому жодних претензій до працівників поліції, зокрема і ОСОБА_10 , не заявляв. (а.с. 39-40).

Враховуючи наведене вище, а також те, що у відповідності до приписів Дисциплінарного статуту службове розслідування є діяльністю з перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, суд доходить висновку про те, що висновок службового розслідування не відповідає матеріалам службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначено, що своїми діями, оперуповноважені СКП, в тому числі, ОСОБА_1 , допустили порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні ними Присяги поліцейського вимог ч.2 ст.8 (поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази), ч.1 ст.18 (поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівника поліцейського) Закону України "Про Національну поліцію", ч.3 ст.1 (службова дисципліна зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України) Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Натомість, жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок та порушив службову дисципліну у висновку службового розслідування не відображено та не підтверджується як матеріалами самого службового розслідування, так і матеріалами справи.

Колегія суддів зауважує, що допит позивача в якості свідка в межах кримінального провадження не може свідчити про порушення ним службової дисципліни.

Тож, колегія суддів вважає, що висновок службового розслідування не відповідає матеріалам службового розслідування.

Суб`єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна зосереджуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

В силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Таким чином, у відповідача не було законних підстав, передбачених Законами України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" на звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, а отже - накази відповідача від 12.10.2018 р. №613 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення та від 12.10.2018 р. №162 о/с в частині звільнення зі служби в поліції є незаконними та підлягають скасуванню.

Враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів перевіряє правильність застосування норм матеріального права і дотримання норм процесуального права суду першої інстанції в частині вирішених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Як вказано у пункті 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, можливість проведення обрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи з кількості саме календарних, а не робочих, днів, має бути прямо передбачена законодавством.

У свою чергу, частиною 2 статті 94 Закону №580-VIII і пунктом 2 Постанови № 988 встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції повинен визначатися Міністерством внутрішніх справ. Ці норми є відсилочними та обумовлюють існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, яким є Порядок № 260.

Норми Порядку №260 закріплюють необхідність обрахунку середнього грошового забезпечення поліцейських за час вимушеного прогулу, виходячи з календарних днів такого прогулу.

У справі, що розглядається, період вимушеного прогулу позивача тривав з 13.10.2018 року по 31.01.2019 року (день вирішення справи по суті).

Суд першої інстанції, обраховуючи як розмір середньоденного, так і загальний розмір середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягав присудженню на користь позивача, брав до уваги кількість робочих днів.

Натомість, враховуючи відомості про доходи ОСОБА_1 , вказані у довідці ГУНП в Чернівецькій області №462 від 24.10.2018 року, яка була досліджена в суді першої інстанції середньоденне грошове забезпечення позивача складало 314,60 грн (з розрахунку: (9595,20 грн + 9595,20 грн) / 61 календарний день. Вказана сума середньоденного грошового забезпечення безпосередньо наведена у даній довідці про доходи. Отже, розмір середнього грошового забезпечення, що підлягав присудженню на користь позивача становить 34606,00 грн (з розрахунку: 314,60 грн * 110 календарних днів).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність присудження на користь позивача середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, проте, здійснив його обрахунок на основі неправильного застосування норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищезазначене, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року підлягають зміні в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального права, вірно визначено період вимушеного прогулу, проте невірно визначено суми належної позивачу до сплати за час вимушеного прогулу, що не впливає на правильність висновків суду, у відповідності до ч.4 ст.317 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити мотивувальну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року змінити, вказавши у мотивувальній і резолютивній частинах судового рішення суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає присудженню на користь позивача, у розмірі 34606 (тридцять чотири тисячі шістсот шість) гривень 00 копійок.

В решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.