Справа № 640/9704/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 червня 2019 року м. Київ № 640/9704/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши заперечення позивача проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження в адміністративній справі

за позовомГромадської організації «НПУ Межигір`я»
доНаціонального агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Агентство з розшуку та менеджменту активів)
провизнання протиправним та скасування рішення
В С Т А Н О В И В:

Громадська організація «НПУ Межигір`я» звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Агентство з розшуку та менеджменту активів), у якому просила суд:

- визнати протиправним рішення Тендерного комітету Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Агентство з розшуку та менеджменту активів) про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМПАНІ» переможцем (управителем) для управління арештованими активами, переданими Агентству з розшуку та менеджменту активів, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року №757/25776/18-к та від 06 червня 2018 року №757/27722/18-к;

- скасувати рішення Тендерного комітету Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Агентство з розшуку та менеджменту активів) про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМПАНІ» переможцем (управителем) для управління арештованими активами, переданими Агентству з розшуку та менеджменту активів, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року №757/25776/18-к та від 06 червня 2018 року №757/27722/18-к.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12 червня 2019 року позивачем подано заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування вказаних заперечень позивач посилався на те, що він бажає висловити свою позицію у відкритому судовому засіданні, як то передбачено статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заперечення позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Тобто, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею у позовній заяві, не зумовлює необхідність призначення до розгляду справи у судовому засіданні.

При цьому, жодне право позивача на висловлення своєї позиції не порушується, оскільки положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість викласти учасниками справи свою думку та надати відповідні докази шляхом надання відповіді на відзив, заперечень, відзиву, додаткових пояснень тощо.

За таких підстав, враховуючи, що будь - яких достатніх причин, з яких вбачається необхідність розгляду справи у відкритому судовому засіданні представником позивача не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача та розгляду справи у судовому засіданні.

Керуючись частиною 4 статті 260, статтями 257, 258, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Громадської організації «НПУ Межигір`я» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Шейко