Справа № 160/4195/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року Справа № 160/4195/19
Дніпропетровській окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
1. До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ Малбі-Україна, в якому позивач просить суд:
- стягнути з ТОВ Малбі-Україна на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 25 875,00 гривень.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/4195/19, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 28.05.2019 року.
3. Також, ухвалою суду від 10.05.2019 року витребувано у відповідача належним чином завірені копії таких документів:
- звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з відміткою про його отримання органами доходів і зборів;
- книгу обліку руху трудових книжок і вкладиші до них;
- наказ про прийняття та звільнення з роботи, копії довідок МСЕК;
- звіти 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії), які подавались до центру зайнятості у 2018 році та інші наявні матеріали щодо суті спору.
4. 28.05.2019 року розгляд справи відкладено, наступне підготовче засідання призначено на 18.06.2019 року.
5. 05.06.2019 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів із наданням витребуваних судом доказів по справі № 160/4195/19.
6. 18.06.2019 року позивачем надано відповідь на відзив відповідача.
7. 18.06.2019 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті на 18.06.2019 року.
8. У судове засідання, призначене на 18.06.2019 року, представники сторін, кожен окремо, надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
9. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
10. 18.06.2019 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
11. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
12. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
ІІ. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
13. ТОВ Малбі-Україна перебуває на обліку у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.
14. Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 року №875 (далі - Закон №875), для підприємств, установ, організацій у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб у кількості одного робочого місця.
15. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю
16. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частини першій статті 20 Закону №875-ХІІ від 21.03.1991 року, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
17. На думку позивача, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2018 році, відповідач до 15.04.2019 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 25 875,00 гривень.
18. Сума заборгованості по адміністративно-господарським санкціям підтверджується наданим Відповідачем річним «Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік» №03-07/5510 від 27.02.2019 року за формою №10-ПІ, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року № 42 та розрахунком суми позову щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.
19. Оскільки вищезазначена сума, у визначений законодавством строк, відповідачем не сплачена, утворилась заборгованість в розмірі 25 875,00 гривень.
20. Ненадходження сум адміністративно-господарських санкцій до Державного бюджету України завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.
ІІІ. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА
21. ТОВ Малбі-Україна зазначили про те, що товариство вжило усіх заходів, передбачених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів та повідомляло центр зайнятості про наявність вакантної посади для працевлаштування інваліда, також з метою застосування всіх можливостей для забезпечення працевлаштування інваліда товариством розміщувались оголошення в газеті.
22. Адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушення у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.
23.Також, зазначили про те, що відповідачем виконано обов`язок передбачений ч.3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ, а тому вважають, що підстави для задоволення позову відсутні.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
24. ТОВ Малбі-Україна перебуває на обліку у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, як підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю.
25. Судом встановлено, що на відповідача покладено обов`язок щорічно подавати до відділення Фонду соціального захисту інвалідів відомості про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю.
26. 27.02.2019 року відповідачем було подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік.
27. Товариство у звіті зазначило, зокрема:
- кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» (осіб) 1;
- сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн.) - відсутня.
28. Згідно розрахунку позивача щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю:
1. Вихідні дані для розрахунку суми позову за даними наданого відповідачем документу «звіт за формою 10-ПІ №03-07/5510 від 27.02.2019 року за 2018 рік»;
1.1. Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу, осіб 8.
1.2. Середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, які працювали на підприємстві (штатних працівників, яким за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність) 0.
1.3. Фонд оплати праці штатних працівників 414 000 гривень;
1.4. Перераховано коштів адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для інвалідів - 0 гривень;
2. Розрахунок суми позову.
2.1. Кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до 4% нормативу, осіб 8 х 0,04 = 1.
2.2. Кількість незайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, одиниць 1 0 = 1 чол.
2.3. Середня річна заробітна плата штатного працівника 414 000:8=51 750 гривень;
2.4. Сума адміністративно-господарських санкцій (51 750:2)х1-0=25 875 гривень.
29. Загальна сума до сплати 25 875,00 гривень.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
31. Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
32. Відповідно до статті 1 Закону №875-ХІІ особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
33.Діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті
34. Стаття 17 Закону №875-ХІІ передбачає, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
35. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
36. Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.
37. Обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування визначені частиною третьою статті 18 Закону №875-ХІІ, а саме: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
38. Відповідно до статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
39. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
40. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
41. Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.
42. «Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, визначена процедура подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості.
43. Згідно пункту другого вказаного порядку інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
44. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року №1836 «Про реалізацію статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» потреба у створенні для безробітного інваліда спеціального робочого місця та вимоги до нього встановлюються індивідуальною програмою реабілітації інваліда.
47. Відповідно до пункту 5 Розділу І «Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України 31.05.2013 року №316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України 05.12.2016 року № 1476) форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
48. Частиною восьмою статті 69 Господарського кодексу України встановлено, що Підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.
49. Статтею 20 Закону №875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.
50. «Порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70 визначає процедуру сплати підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.
51. Згідно з пунктом другим вказаного порядку роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів
52. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
53. Спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 Закону №875-ХІІ, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.
VI. ОЦІНКА СУДУ
54. Судом встановлено, що ТОВ «Малбі-Україна» було подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік. Зазначений звіт отриманий Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів 27.02.2019 року.
55. Товариство у звіті зазначило, зокрема:
- кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» (осіб) 1;
- сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн.) - відсутня.
56. Згідно розрахунку позивача щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю:
1. Вихідні дані для розрахунку суми позову за даними наданого відповідачем документу «звіт за формою 10-ПІ №03-07/5510 від 27.02.2019 року за 2018 рік»;
1.1. Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу, осіб 8.
1.2. Середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, які працювали на підприємстві (штатних працівників, яким за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність) 0.
1.3. Фонд оплати праці штатних працівників 414 000 гривень;
1.4. Перераховано коштів адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для інвалідів - 0 гривень;
2. Розрахунок суми позову.
2.1. Кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до 4% нормативу, осіб 8 х 0,04 = 1.
2.2. Кількість незайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, одиниць 1 0 = 1 чол.
2.3. Середня річна заробітна плата штатного працівника 414 000:8=51 750 гривень;
2.4. Сума адміністративно-господарських санкцій (51 НОМЕР_1 :2)х1-0=25 875 гривень.
57. Загальна сума до сплати 25 875,00 гривень.
58. Судом встановлено, що 16.04.2019 року позивачем було здійснено запит до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, в якому позивач просив суд надати інформацію про подання роботодавцем звітів про наявність вакансій для осіб з інвалідністю за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу» протягом 2018 року.
59. Згідно відповіді Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 10.05.2019 року № 12/19-1637 вбачається, що звіт за формою № 3-ПН відповідачем до центру зайнятості протягом 2018 року жодного разу не надавався.
60. Вищезазначене також підтверджується матеріалами справи, та не спростовано відповідачем.
61. Так, відповідач у відзиві зазначив про те, що товариством на протязі 2019 року до відділення служби зайнятості щомісячно направлялися звіти, які містять інформацію про наявність вакантних посад у формі звіт №3-ПН, тобто звіти з інформацією щодо можливості працевлаштування інвалідів.
62. Отже, судом встановлено, що інформації про наявність у роботодавців вакансій у 2018 році для осіб з інвалідністю, підтверджених формою 3-ПН, та направлень осіб з інвалідністю для їх укомплектуванням на протязі 2018 року за формою 3-ПН вакансій для інвалідів відповідач не заявляв.
63. Таким чином, з доданих відповідачем звітів № 3-ПН, які були подані 25.01.2019 року, 12.02.2019 року, 19.03.2019 року, 19.04.2019 року та 06.05.2019 року відповідно за 2019 рік до Соборного районного центру зайнятості м. Дніпро не підтверджує того факту, що відповідач вжив всіх передбачених чинним законодавствам заходів про працевлаштуванню осіб з інвалідністю за спірний 2018 рік, а саме за період з січня по грудень 2018 року.
64. Інших доказів на спростування вищевказаного відповідачем надано не було.
65. Посилання відповідача на те, що товариство на протязі 2018 року інформував населення регіону, розміщуючи оголошення про запрошення на роботу інвалідів в газеті «Днепровская неделя» від 05.12.2018 року, від 07.02.2018 року, від 05.09.2018 року, від 03.10.2018 року, від 08.08.2018 року, від 09.05.2018 року, від 14.11.2018 року, від 06.06.2018 року, від 04.04.2018 року та від 14.03.2018 року не підтверджує той факт, що відповідач вжив усіх необхідних заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю за спірний 2018 рік.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
67. При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
68. Так, елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками. Застосування принципу вини як умови відповідальності пов`язане з необхідністю доведення порушення зобов`язання.
69. Суд дійшов висновку, що роботодавець не вжив усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, отже, застосування у такому випадку адміністративно-господарських санкції за невиконання нормативу робочих місць є таким, що відповідає чинному законодавству України.
70. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ Малбі-Україна про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 25 875,00 гривень, задовольнити та стягнути з ТОВ Малбі-Україна на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 25 875,00 гривень.
71. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
72. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
73. Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ Малбі-Україна про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 25 875,00 гривень - задовольнити.
75. Розподіл судових витрат не здійснюється згідно до вимог ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
78. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
79. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
80. Повне рішення складено 18.06.2019 року.
Суддя В.В Ільков