Справа № 620/814/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року Чернігів Справа № 620/814/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 І.,

представників відповідача Пуценко Т.В., Карабан О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Лікувально-профілактичного закладу "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради (вул. Шевченка, 160, м. Чернігів, 14020) до Управління Держпраці у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14005) про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправним постанови,

У С Т А Н О В И В:

Лікувально-профілактичний заклад "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис інспекційного відвідування від 18.02.2019 № 25-01-018/0088;

- визнати протиправною постанову про накладення штрафу від 12.03.2019 № 25-01-018/0134/70.

Свої вимоги огрунтовує тим, що вважає винесені Управлінням Держпраці у Чернігівській області припис та постанова є протиправними, оскільки позивачем не було порушено умов оплати праці.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та зазначив, що управлінням Держпраці у Чернігівській області правомірно вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності Лікувально-профілактичного закладу "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради за порушення законодавства про працю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, на підставі наказу від 13.02.2019 № 52 видано направлення на проведення контрольного заходу від 13.02.2019 № 179 у період з 15 по 18 лютого 2019 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів ОСОБА_2 .

За результатами інспекційного відвідування позивача встановлені порушення ст.ст. 97, 98, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, про що складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 18.02.2019 № 25-01- 018/0134.

Відповідно до пункту 19 Порядку від 26.04.2017 № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку від 26.04.2017 № 295).

Згідно пункту 26 Порядку від 26.04.2017 № 295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

На виконання пункту 26 Порядку від 26.04.2017 № 295 інспектором праці на адресу позивача направлені у двох примірниках акт інспекційного відвідування від 18.02.2019 № 25-01-018/0134, припису від 18.02.2019 № 25-01-018/0088 рекомендованим листом з повідомленням від 19.02.2019 № 252.

Згідно рекомендованого повідомлення поштове відправлення № 252 отримано позивачем 20.02.2019.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно- правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 вищевказаного Закону зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі і Управління), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10,19,20,21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 6 вищевказаного Закону суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Згідно зі ст. 16 вказаної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок від 26.04.2017 № 295), відповідно до якого інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування).

Згідно з пунктом 2 Порядку від 26.04.2017 № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, під час проведення інспекційного відвідування інспектором праці було встановлено порушення Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519.

Так, надбавка за тривалість безперервної роботи нараховується лікарям та фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою виїзних бригад швидкої медичної допомоги, залежно від стажу роботи у таких розмірах: при стажі роботи від 3 до 5 років - 20 %, від 5 до 7 років - 40%, понад 7 років - 60 % посадового окладу.

Відповідно до підпункту 12 розділу 4 Наказу № 308/519 за лікарями бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги та відділень швидкої медичної допомоги у складі лікарень, які перейшли на посади головних лікарів, їх заступників з числа лікарів та керівників структурних підрозділів центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги, а також за працівниками з числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, які перейшли на посади головного (старшого) фельдшера, фельдшера (медичної сестри) з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги, зберігається надбавка за тривалість безперервної роботи у розмірах, що відповідають стажу роботи у бригадах екстреної (швидкої) медичної допомоги.

Таким чином, Наказом № 308/519 передбачено збереження виплати цієї надбавки у разі переведення працівника з числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою (середній медичний персонал) виїзних бригад станцій (відділень, підстанцій) на посади головного (старшого) фельдшера станції (підстанції, відділення) та фельдшера з приймання викликів та передачі їх виїзним бригадам.

Період роботи зараховується до стажу, який дає право на надбавку за тривалість безперервної роботи лише за умови, що працівника зараховано в заклади та на посади, передбачені, пунктом 4.1.1 Наказу № 308/519.

До стажу роботи, який дає право на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи, взаємно зараховується час роботи в закладах та на посадах, які перелічені в пункті 4.1.1, крім роботи в протилепрозних, протичумних закладах та підрозділах з боротьби з особливо небезпечними інфекціями (підпункту 2 підпункту 4.1.3 Наказу № 308/519).

Підпунктом 3 пункту 4.1.3 Наказу № 308/519 визначено, що періоди часу, які підлягають зарахуванню до стажу безперервної роботи і дають право на отримання вказаної надбавки за умови, якщо нижчепереліченим періодам безпосередньо передувала і за ними слідувала робота, яка дає право на цю надбавку, а саме час: коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалися місце роботи (посада) і заробітна плата, у т.ч. час вимушеного прогулу в разі неправильного звільнення, переведення на іншу роботу з подальшим відновленням.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до додаткової структури заробітної плати включаються надбавки, доплати гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Під час здійснення інспекційного відвідування позивачем були надані витяги з наказів від 26.12.2017 про переведення з 01.01.2018 працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в яких зазначено, що надбавка за безперервний стаж на виїзній бригаді дорівнює 0 %.

Натомість, в наказі позивача від 01.01.2013 № 20/68 про прийняття ОСОБА_6 з 01.01.2013 згідно переводу на 0,75 посади фельдшера відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги, значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

В наказі від 01.01.2013 № 20/92 про прийняття ОСОБА_8 з згідно переводу на 0,75 посади фельдшера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД 2 кваліфікаційної категорії Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги, значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

В наказі від 01.01.2013 № 20/8 про прийняття ОСОБА_7 з згідно переводу на посаду фельдшера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам ШМД 1 кваліфікаційної категорії Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги, значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

В наказі позивача від 01.01.2013 № 12/20 про прийняття ОСОБА_4 з 01.01.2013 згідно переводу на посаду фельдшера-диспетчера з прийому викликів і передачі їх виїзним бригадам Ніжинського відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

В наказі від 01.01.2013 № 12/15 про прийняття ОСОБА_5 з згідно переводу на посаду фельдшера відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги Ніжинського відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

В наказі від 01.01.2013 № 12/32 про прийняття ОСОБА_3 з згідно переводу на посаду фельдшера-диспетчера з прийому викликів і передачі їх виїзним бригадам Ніжинського відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», значиться тривалість безперервної роботи - 60 %.

У листі Міністерства соціальної політики України від 04.09.2018 № 1513/0/101-18/283 зазначено, що відповідно до підпункту 1 пункту 4.1.3 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519, до стажу роботи, який дає право на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи, взаємно зараховується час роботи в закладах та на посадах, які перелічені в пункті 4.1.1, зокрема центри екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Оскільки ОСОБА_7 переведено з посади фельдшера з приймання викликів та передачі їх виїзним бригадам ШМД Прилуцького відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів виїзної бригади цього ж відділення, вищезазначена надбавка повинна зберігатися.

Листом Управління від 26.10.2018 № 02-04/6085 позивача було проінформовано щодо надбавки за тривалість безперервної роботи в разі переведення з посади фельдшера.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І. на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у п`ятнадцяти денний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п. 4). Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу приймається уповноваженою особою не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акту про виявлені порушення (п. 3). Таким чином, зазначена постанова встановлює конкретні строки розгляду справи про накладення штрафу на суб`єкта господарювання за порушення законодавства, які не можуть бути подовжені.

Пунктом 6 вищевказаного Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.

При цьому, необхідно зазначити, що повідомлення Управління Держпраці у Чернігівській області від 01.03.2019 за вих. № 10-04/1315 про призначення розгляду справи за фактом порушення позивачем трудового законодавства на 10 год. 10 хв. 12.03.2019 направлено рекомендованим листом № 565 від 04.03.2019 та вручено 05.03.2019 згідно даних відстежень поштових відправлень укрпошти.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акту складає постанову про накладення штрафу. Зазначена постанова складається у двох примірниках, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, а другий надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12.03.2019 № 25-01-018/0134/70 надіслана рекомендованим листом № 166 та отримана позивачем 14.03.2019.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані припис та постанова прийнята на підставі та умежах чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 195, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць