Справа № 140/953/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/953/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішення та припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- рішення головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Орлова В.В. від 19.03.2019 № 72 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 . Даньшина, 14-а у м. Луцьку (далі МУЮ №107-МУ);

- припису головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Орлова В.В. від 19.03.2019 № 73 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі рішення № 73).

Ухвалою судді від 05.04.2019 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 10.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є замовником будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_2 ».

Під час проведення позапланової перевірки об`єкта нагляду Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради встановлено, що МУО №107-МУ на проектування вказаного об`єкта будівництва прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності: встановлено порушено пункту 3 частини п`ятої статті 29, пункту 8 частини першої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VІ). За результатами вказаної перевірки головним інспектором будівельного нагляду Орловим В.В. прийнято рішення від 19.03.2019 №72, яким зупинено дію МУЮ №107-МУ, а також припис від 19.03.2019 №73 про усунення порушень законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Позивач вважає оскаржувані припис та рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зокрема, вказує, що для отримання МУЮ №107-МУ позивачем було подано заяву та усі необхідні документи, передбачені законодавством. Зазначає, що чинною редакцією частини четвертої статті 29 Закону №3038-VІ таких підстав для зупинення дії чи відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, які зазначені у спірному рішенні та приписі, не передбачено.

Позивач в обґрунтування своєї позиції також вказує та не, що рішенням Луцької міської ради від 29.08.2018 №46/64 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 площею 0,5506 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури та змінено цільове призначення даної земельної ділянки. Враховуючи вказану обставину, а також те, що рішення міською радою було прийнято на підставі зонального погодження вважає безпідставними твердження відповідача про віднесення земельної ділянки, до території садибної забудови.

Крім того, зазначає, що рішенням Луцької міської ради від 29.11.2018 №49/70 було погоджено, а рішенням від 18.12.2018 №851-1 затверджено проект детального плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича. Зважаючи на наведене, а також те, що основним цільовим призначенням належної позивачу земельної ділянки є землі житлової та громадської забудови вважає, що розміщення на ній багатоквартирного житлового будинку відповідає вимогам містобудівної документації та не суперечить вимогам земельного законодавства.

За таких обставин просить адміністративний позов задовольнити повністю.

У відзиві на позов ОСОБА_1 від 02.05.2019 №1003-1.16/1120-19 представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Представник ДАБІ зазначає, що позапланову перевірку було проведено відповідно до підпункту 5 пункту 15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі Порядок №698) у зв`язку з порушенням містобудівного законодавства, виявленим в ході документальної перевірки Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (довідка від 22.02.2019).

Зазначає, що за результатами позапланового контрольного заходу (акт перевірки від 18.03.2019) зафіксовані порушення вимог містобудівного законодавства при видачі позивачу МУО №107-МУ, а саме: пункту 3 частини п`ятої статті 29, пункту 8 частини першої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ. Зокрема, об`єкт нагляду не зазначив про відповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації; відповідно до плану зонування на вказаній земельній ділянці дозволено будівництво багатоквартирних будинків до п`яти поверхів; висота рівня даху від поверхні ґрунту 31,40м вказана в МУО №107-МУ безпідставно без посилання на містобудівну документацію, будівельні норми і стандарти; не вказані мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній та інших об`єктів, що унеможливлює встановити планувальні та архітектурні вимоги до проектування та будівництва; пункт 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» МУО №107-МУ місить інформацію щодо відсутності обмежень забудови земельної ділянки, однак, не враховано, що дана земельна ділянка знаходиться в межах санітарно-захисної зони об`єктів транспорту, розміщення об`єктів в якій заборонено; відсутні цифрові показники відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж, що унеможливлює встановити планувальні та архітектурні вимоги до проекту будівництва.

Вказує також на те, що враховуючи можливість усунення виявлених порушень шляхом внесення змін до МУО №107-МУ та містобудівної документації та місцевому рівні відповідно до пункту 32 Порядку №698 головним інспектором будівельного нагляду було зупинено їх дію.

Враховуючи виявлені і зафіксовані в ході перевірки порушення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 411 Закону №3038-VІ та підпункту 1 пункту 5 Порядку №698 Управлінню містобудування та архітектури Луцької міської ради видано припис від 19.03.2019 №73 з вимогою усунути виявлені порушення в строк до 01.07.2019.

Вважає, що оскаржуване рішення та припис є похідними від факту виявлених порушень, винесені з дотриманням вимог законодавства, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом №3038-VІ та Порядком №698.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради пояснень щодо позову або відзиву суду не надала.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2019 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ДАБІ у Волинській області Орловим В.В. на підстав наказу ДАБІ України від 26.02.2019 №187 та направлення Управління ДАБІ у Волинській області від 01.03.2019 №11 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудуваннята архітектури Луцької міської ради при видачі МУО №107-МУ, замовник ОСОБА_1 , за результатам якої складено відповідний Акт перевірки.

Як слідує із Акту від 18.03.2019 за результатом перевірки встановлено наступні порушення:

- пункту 3 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ в пункті 3 розділу «Загальні дані» не вказане цільове та функціональне призначення земельної ділянки;

- пункту 3 частини четвертої статті 29 Закону №3038-VІ відповідно до Генерального плану міста Луцька, затвердженого рішенням від 24.06.20019 №42/1 та Плану зонування території міста Луцька, затвердженого рішенням міської ради від 25.02.2015 №71/13, земельна ділянка знаходиться в зоні садибної забудови (Ж-1), частина земельної ділянки знаходиться в зоні вулиць в межах червоних ліній (ТР-2); допустимими видами використання згідно з пояснюючою запискою до Плану зонування на вказаній території дозволено будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків до п`яти поверхів за умови містобудівних розрахунків або детального плану території, детальним планом в межах вулиць Даньшина та Олекси ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.12.2018 №851-1, забудову земельної ділянки передбачено дев`ятиповерховим житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення;

- пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VІ в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» об`єктом нагляду вказана висота від поверхні грунту до рівня даху 31,40 м (згідно містобудівного розрахунку) без посилання на містобудівну документацію на місцевому рівні та будівельні норми, стандарти і правила;

- пункту 7 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ в пункті 4 розділу «Містобудівні умови та обмеження» відсутні цифрові показники мінімально допустимих відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючих будинків та споруд, зроблено посилання на вимоги ОСОБА_3 .2.2-12.2018 «Планування і забудова територій» (табл. 15.2), ОСОБА_4 .1.1.7.2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» (табл. 1);

- пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ в пункті 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» щодо планувальних обмежень забудови земельної ділянки вказано «відсутні», об`єктом нагляду не враховано, що відповідно до Плану зонування території міста Луцька частина земельної ділянки знаходиться в межах дії планувальних обмежень санітарно-гігієнічного характеру (санітарно-захисна зона об`єктів транспорту), згідно з Планом зонування в даній зоні забороняється розміщення житлових будинків з прибудинковими територіями;

- пункту 8 частини першої статті 1, та пункту 9 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ в пункті 6 текстової частини розділу «Містобудівні умови та обмеження» відсутні цифрові показники відстаней до об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж, не зазначена наявність або відсутність охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій.

Судом також встановлено, що за результатами перевірки головним державним інспектором будівельного нагляду прийнято рішення від 19.03.2019 №72 про зупинення дії МУЮ №107-МУ, замовник ОСОБА_1 , та винесено припис від 19.03.2019 №73 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким зобов`язано об`єкт контролю усунути виявлені порушення до 01.07.2019.

Оскільки оскаржувані рішення і припис порушують права позивача як суб`єкта містобудівної діяльності замовника проекту об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на вул. Даньшина, 14-в в м. Луцьку», ОСОБА_1 звернулась за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон №3038-VІ, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 41-1 вказаного Закону державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Частиною другою статті 6 даного визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до уповноважених органів містобудування та архітектури віднесено структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Пунктом 2 Порядку №698 передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Відповідно до Порядку № 698 основними завданнями нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду.

Підпунктом 5 пункту 15 Порядку №698 встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки є виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи слідує, що за результатами документальної перевірки Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (довідка від 22.02.2019) виявлено порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності, зокрема, в ході перевірки наданих МУО №107-МУ виявлені відомості про ознаки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З наказу від 26.02.2019 №187 та направлення на проведення позапланової перевірки від 01.03.2019 №11 вбачається, що вказана довідка стала підставою для проведення позапланового контрольного заходу на об`єкті перевірки.

Таким чином, позапланова перевірка Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради була проведена відповідно до вимог Закону №3038-VІ та Порядку №698.

Стаття 1 Закону №3038-VІ визначає містобудівну документацію, таку як затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону України інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Стаття 8 Закону України №3038-VІ передбачає, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Відповідно до статті 26 Закону №3038-VІ забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною другою статті 5 даного Закону передбачено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Положеннями частини першої статті 16 Закону №3038-VІ визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 статті 25 Закону №3038-VІ встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Відповідно до статті 17 Закону №3038-VІ генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Пункт 4.4 ДБН Б. 1.1 -15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту» передбачає, що генеральний план визначає основні принципи і напрямки планувальної організації та функціонального призначення території. Згідно з пунктом 5.5.5 ДБН Б. 1.1-15:2012 на основному кресленні генерального плану відображають перспективне функціональне зонування території населеного пункту в проектних межах, зокрема:

- житлової забудови (садибної, блокованої, багатоквартирної);

- громадської забудови (адміністративно-громадських центрів, об`єктів освіти, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, культури, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, фінансової та ділової сфери, науково- дослідних та проектних організацій, культових споруд тощо).

Згідно зі статтею 18 Закону №3038-VІ план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням вимоги щодо установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

Частиною третьої статті 29 Закону №3038-VІ передбачено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 29 Закону підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до пункту з частини п`ятої статті 29 Закону 3038-VІ, Додатку до Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 31.05.2017 №135, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.06.2017 за № 714/30582, містобудівні умови та обмеження мають містити дані про відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні.

Як слідує, із МУО №107-МУ в пункті 3 розділу «Загальні дані» зазначено, що земельна ділянка відповідає детальному плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси АДРЕСА_3 у місті Луцьку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.12.2018 №851-1.

Водночас, з наявного в матеріалах справи Генерального плану м. Луцька, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 24.06.2009 №42/1, вбачається, що земельна ділянка, для забудови якої видані МУО №107-МУ, віднесена до території існуючої садибної забудови.

Згідно з планом зонування території м. Луцька, затвердженим рішенням Луцької міської ради від 25.02.2015 №71/13, земельна ділянка знаходиться в зоні садибної забудови (Ж-1), частина земельної ділянки знаходиться в зоні вулиць в межах червоних ліній (ТР-2). Допустимими видами використання земельної ділянки згідно пояснюючої записки до Плану зонування на даній території дозволено будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків до 5 поверхів за умови містобудівних розрахунків або детального плану території.

Таким чином, згідно з вимогами містобудівної документації на місцевому рівні на земельній ділянці позивача допустимим за умови містобудівного розрахунку та детального плану території є будівництво житлового будинку до 5 поверхів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що наміри забудови ОСОБА_1 дев`ятиповерховим багатоквартирним житловим будинком суперечать Генеральному плану м. Луцька і Плану зонування території м. Луцька, що є підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 29 Закону№3038-VІ.

Суд не приймає до уваги доводів позивача про правомірність таких намірів відповідно до частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України, а також у зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки відповідно до рішення Луцької міської ради від 29.08.2018 №46/64, та відповідність намірів забудови детальному плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича, затвердженого рішенням Луцької міської ради, від 18ю12ю2018 №851-1, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 19 Земельного кодексу України (далі ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення;б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення;и ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 38 ЗК України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Як передбачено частиною п`ятою статті 20 даного Кодексу види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Водночас відповідно до статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

З аналізу наведених норм слідує, що використання земельної ділянки її власником здійснюється відповідно до містобудівної документації та генерального плану, а також з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про будівельні норми» будівельні норми - затверджений суб`єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов`язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури; державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Статтею 11 Закону України «Про будівельні норми» визначено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Пунктом 6.1.31 ОСОБА_3 .2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» встановлено, що зони садибної забудови можуть формуватись окремими чи зблокованими житловими будинками з присадибними ділянками. Поверховість будинків в межах територій садибної забудови не може перевищувати 3-х поверхів без урахування мансарди. Розміщення в кварталах садибної забудови багатоквартирних (секційних) будинків не допускається.

Водночас суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 19 Закону №3038-VІ детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території, а не змінює стратегії планування та забудови території населеного пункту, визначені генеральним планом.

Щодо інших порушень, встановлених під час здійснення позапланово контрольного заходу суд зазначає наступне.

Так, пунктом 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» МУО №107-МУ зазначена висота від поверхні ґрунту до рівня даху: 31,40 м (згідно містобудівного розрахунку).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VІ, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Однак, як слідує із матеріалів справи, в МУЮ №107-МУ не зазначено містобудівну документацію на місцевому рівні, будівельні норми, стандарти і правила, на підставі яких була визначена вказана гранично допустима висота забудови.

Водночас, пункт 7 частини п`ятої статті 29 Закону№3038-VІ передбачає, що містобудівні умови та обмеження повинні містити мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд.

Проте, у пункті 4 розділу «Містобуівні умови та обмеження» виданих МУО №107-МУ не вказано мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих будинків та споруд.

Разом з тим, відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження повинні містити планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, -зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони).

Як слідує з пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» МУО №107-МУ, щодо планувальних обмежень забудови земельної ділянки вказано «відсутні». Однак, відповідно до Плану зонування території м. Луцька, наявного в матеріалах справи, частина земельної ділянки знаходиться в межах дії планувальних обмежень санітарно-гігієнічного характеру (санітарно-захисна зона об`єктів транспорту).

Згідно Плану зонування у даній зоні забороняється розміщення житлових будинків з прибудинковими територіями.

Стаття 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачає, що підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Пунктом 5.10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 №173, визначено, що у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення житлових будинків з придомовими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих.

У п. 14.2.5 ДБН Б.2.2-12:2018 також передбачено, що розміщення будинків, споруд і комунікацій не допускається в межах санітарно-захисних зон.

Однак, при видачі МУО №107-МУ наведена обставина врахована не була.

Крім того, відповідно до пункту 9 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ, містобудівні умови та обмеження повинні містити охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Однак, об`єкт нагляду у виданих МУО №107-МУ не вказав цифрові показники відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Не зазначена і наявність або відсутність охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, що унеможливлює встановити планувальні та архітектурні вимоги до проектування і будівництва.

Пунктом 6 частини четвертої 4 статті 41-1 Закону №3038-VІ передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Підпунктом 6 пункту 5 Порядку № 698 також передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Пунктом 32 Порядку № 698 встановлено, що якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6 до Порядку №698.

Оскільки є наявною можливість усунення виявлених порушень шляхом внесення змін до МУО №107-МУ та/або містобудівної документації на місцевому рівні, суд приходить до висновку, що головним інспектором будівельного нагляду правомірно зупинено дію МУО №107-МУ шляхом прийняття оскаржуваного рішення від 19.03.2019 №72.

Пунктом 1 частини четвертої статті 411 Закону №3038-VІ та підпунктом 1 пункту 5 Порядку №698 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За таких обставин, враховуючи виявлені і встановлені порушення у сфері містобудівного законодавства Управлінню містобудування та архітектури Луцької міської ради правомірно видано припис від 19.03.2019 №73 з вимогою усунути порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до 01.07.2019.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення та припису відповідачем було дотримано зазначених критеріїв.

Таким чином, у задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лесі Українки, 35), до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26) про визнання протиправними та скасування рішення та припису відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер