Справа № 280/1151/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 червня 2019 року о/об 16 год. 38 хв.Справа № 280/1151/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника відповідача ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , представника третьої особи Нестеренко О.А., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Бочарова, буд.12; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Біляївський збагачувальний комбінат" (70002, м.Вільнянськ, вул.Бочарова, буд.16, офіс 175; )

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (надалі позивач, ОСОБА_3 ) до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (надалі відповідач, Вільнянська РДА), в якому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження №69 від 01.03.2019 відповідача.

У позові (а.с.4-6) зазначено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 20.10.2018. ОСОБА_4 була матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_3 від 09.09.1960. Після смерті матері позивача, серед іншого майна відкрилася спадщина - земельна ділянка площею 3,97 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Вказана обставина підтверджується витягом з публічної кадастровий карти. Вказану обставину визнає відповідач. Після смерті ОСОБА_4 , позивач прийняв спадок, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №55420542 від 12.03.2019. Після смерті матері позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ОСОБА_4 , в т.ч. і щодо зазначеної ділянки. 07.03.2019 від відповідача позивач отримав декілька документів, адресованих його померлій матері. З документів випливає, що Вільнянська РДА має намір викупити в ОСОБА_4 . земельну ділянку з метою подальшого надання ділянки в оренду ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» для розміщення кар`єру з видобування коаліну. Серед інших документів позивачу було направлено і оскаржуване розпорядження. Оскаржуване розпорядження взагалі не містить вказівок, для яких суспільних потреб чи суспільної необхідності має бути викуплена земля. Разом з цим, з рішення вбачається, що земля викупається для задоволення комерційних інтересів ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат», що суперечить закону. Щодо «винятку», розпорядження не містить жодної вказівки на те, що такі дії є винятковими. Виробництво ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» негативно вплине на екологічну обстановку та є екологічно небезпечним. Розпорядження це не враховує.

Позивачем, представником позивача позов підтримано.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.39-46), в якому зазначено: 1) В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про власника земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 відсутні. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 є громадянка ОСОБА_4 . Станом на момент подання позову відомості щодо зміни власника земельної ділянки не внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Отже, той факт, що позивач вчасно прийняв спадщину, до складу якої входить вищезазначена земельна ділянка, не дає підстав для скасування Розпорядження, Вільнянська РДА не була обізнана про наявність спадкоємця власника земельної ділянки, ОСОБА_4 , та його місцезнаходження. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дане Розпорядження призвело до порушення його прав, позивач, не надав. 2) В Розпорядженні зазначено, що викуплені земельні ділянки приймаються у власність держави, в особі Вільнянської РДА, та у подальшому будуть надані в оренду ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" саме з метою розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин. Дана мета відповідає, наведеній позивачем, ч.5 ст.4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності». Відповідно до Розпорядження, керуючись вимогами Земельного кодексу України, Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» на ім`я власника земельної ділянки, ОСОБА_4 , райдержадміністрацією було направлено лист від 04.03.2019 за №01-40/0266 щодо викупу земельної ділянки для розгляду, висловлення пропозицій та проведення переговорів щодо умов викупу земельної ділянки, в якому було роз`яснено її права та обов`язки, а також підстави для винесення даного Розпорядження з посиланням на підтверджуючі документи. 07.03.2019 вищевказаний лист, із повідомленням про вручення, було отримано ОСОБА_3 , про що він сам зазначає у позовній заяві, однак жодних відповідей, або повідомлення про смерть ОСОБА_4 та прийняття ним спадщини, на даний лист не надходили до райдержадміністрації. Натомість позивач подав адміністративний позов, із якого райдержадміністрація дізналась про смерть власника земельної ділянки. 02.04.2019 на адресу райдержадміністрації надійшов лист (вх.№02-Ф041-2) Федорченко ОСОБА_5 від 01.04.2019, у якому останній повідомляє про ненадання згоди на викуп земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 та зазначає, що є власником даної земельної ділянки, однак підтвердження права власності на дану земельну ділянку не було надано. У зазначеному листі позивач також вказує про те, що земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_4 належить до особливо цінних земель. Відповідно до агрохімічного паспорту поля земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_4 , який виданий Запорізькою філією ДУ «Інститут охорони ґрунтів» у 2019 році з використанням даних суцільних агрохімічних обстежень ґрунтів України проведених у 2015 році, зазначені шифри агрогруп ґрунтів: 65е, 68е. За результатами звіту з якісної характеристики ґрунтового покриву території обстеження наданого Відділом проблем екології та ґрунтових обстежень ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 13.02.2017 за №08-06-136 встановлено, що ґрунтовий покрив території обстеження, яка передбачається для гірничого відводу (добування корисних копалин) загальною площею 160,1892 га розташованого на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, представлений ґрунтовими відмінами (шифр агровиробничої групи: 65е, 66е, 68е, 134е, 143, 209е). Згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №245 від 06.10.2003 «Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 за №979/8300, ґрунти (шифр агрогруп 65е, 66е, 68е, 134е, 143, 209е), які залягають на зазначеній території обстеження, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів. Таким чином, уповноважені державні органи відповідними документами підтверджують той факт, що вказані земельні ділянки не належать до особливо цінних ґрунтів, а твердження ОСОБА_3 є штучними та безпідставними. Також у даному листі ОСОБА_3 зазначає, що у Розпорядженні не вказано про відшкодування шкоди, завданої власникам та землекористувачам внаслідок вилучення (викупу) земельної ділянки для суспільних потреб, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 за №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Згідно із п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 за №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані, але жодних обґрунтувань не було надано ОСОБА_3 Власнику земельної ділянки було направлено повідомлення щодо викупу земельної ділянки для розгляду висловлення пропозицій та проведення переговорів щодо умов викупу земельної ділянки, у тому числі затвердження викупної ціни. До того ж, для перевірки викладених у вищезазначеному листі фактів залякування та шантажу ОСОБА_3 , райдержадміністрацією було направлено копію цього листа до Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. У свою чергу, розміщення кар`єру в межах певної території, визначеної спеціальним дозволом на користування нардами від 18.10.2006 за №4064 ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", було визначено розробленим Детальним планом території щодо розміщення ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" кар`єру із збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 10.08.2018 за №377. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», на яку посилається сам позивач, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому. Таким чином, вбачається хибне тлумачення позивачем норм законодавства і оскаржуване Розпорядження відповідає вимогам чинного законодавства України. Райдержадміністрацією було дотримано порядок та умови прийняття рішення про викуп земельної ділянки для суспільних потреб, передбачений Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності». 3) Оскаржуване Розпорядження стосується безпосередньо викупу земельних ділянок для суспільних потреб, а не проведення процедури оцінки впливу на довкілля. Оцінка впливу на довкілля, згідно із вимогами Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», здійснюється у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності. Проведення такої оцінки, під час прийняття рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб, не передбачено законами України. Тоді, як зміна форми власності з приватної на державну, в результаті викупу земельної ділянки для суспільних потреб, враховуючи вищезазначений факт, що позивач є правонаступником, а не власником земельної ділянки, жодним чином не порушує права позивача. Отже, наведені позивачем доводи не стосуються предмету позову, є передчасними та надуманими. Виходячи з наведеного, позовна заява не містить жодного обґрунтування, чим саме, прийняте головою райдержадміністрації Розпорядження порушує існуючі права позивача.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Третьою особою подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.23-28), в якому зазначено: 1) Подання такого позову є передчасним, оскільки позивач є правонаступником померлої ОСОБА_4 , але він не є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 , відповідно до інформації з Державного земельного кадастру України, Публічної кадастрової карти України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і не володіє всім обсягом правомочностей власника земельної ділянки для того щоб звертатися з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Вільнянської РДА №69 від 01.03.2019, згідно з яким вирішено розпочати процедуру викупу земельних ділянок приватної власності, в тому числі і померлої спадкодавиці ОСОБА_4 , для суспільних потреб. Законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Таким чином, позивач на даний момент є лише правонаступником ОСОБА_4 , в тому числі і щодо її прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 , але право власності та всі правомочності з ним пов`язані у нього не виникли, право власності позивача не оформлено, як те передбачають норми законодавства, відповідно він не має правомочностей щодо захисту права власності, яке йому на даний час ще не належить. Оскаржуваним розпорядженням право на спадкування позивача не порушено, принаймні жодного обґрунтування щодо цього позивачем не зазначено. Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, порушені права власників земельних ділянок. Позивач на сьогоднішній день не являється власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 , а тому його права як власника зазначеної земельної ділянки не можуть бути порушені. 2) З огляду на норми законодавства та на викладене в оскаржуваному розпорядженні, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_5 001:0123 підлягає викупу для суспільних потреб, які полягають не в тому, що переслідуються інтереси ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", а в тому що мета, для якої вона викуповується, це розміщення та будівництво кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), що є суспільною метою згідно з нормами ст.8 вищевказаного Закону, і як доречно зауважив позивач з посиланням на ч.4 ст.4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок, з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються. В даному випадку, розміщення ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну) в будь-якому іншому місці, минаючи земельну ділянку ОСОБА_4 , територіально неможливо, оскільки право ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" на видобування надр обмежено межами та географічними координатами, зазначеними в спеціальному дозволі на користування надрами від 18.10.2006 за №4064. Безпосереднє просторове розміщення кар`єру в межах території, визначеної спеціальним дозволом на користування надрами, було визначено розробленим та затвердженим Детальним планом території щодо розміщення ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" кар`єру із збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів, затвердженого розпорядженням Вільнянської РДА №377 від 10.08.2018. В листі на ім`я ОСОБА_4 №01-40/0266з від 04.03.2019 Вільнянською РДА було роз`яснено підстави для прийняття оскаржуваного розпорядження з посиланням на підтверджуючи документи. Таким чином, нормами законодавства така процедура припинення прав власності на земельну ділянку і для таких потреб передбачена, процедуру Вільнянською РДА дотримано, прийнято рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб та запропоновано власниці земельної ділянки розглянути питання про її продаж за вказану ціну та зазначено про можливість компенсації у вигляді надання іншої земельної ділянки. 3) Розпорядження стосується питання викупу земельних ділянок для суспільних потреб, а не проведення процедури оцінки впливу на довкілля, нормативне регулювання якої визначається не прийнятим розпорядженням Вільнянської РДА, а нормами Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Позовна заява не містить жодного обґрунтування, яким чином розпорядження Вільнянської РДА №69 від 01.03.2019 порушує існуючі права позивача, а не можливе право власності на земельну ділянку, реалізації яких прав позивача воно заважає, на підставі чого та яких доказів розпорядження не відповідає вимогам ст.2 КАС України, щоб бути скасованим.

Представник третьої особи проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 25.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання на 22.04.2019 об 14 год. 00 хвил. за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.04.2019 відкладено розгляд адміністративної справи на 20.05.2019 об 16 год. 00 хвил.

Ухвалою суду від 20.05.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2019.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого 20.10.2018, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно з Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданого повторно 27.01.1977, мати позивача є ОСОБА_6 .

У Свідоцтві про одруження НОМЕР_6 зазначено, що після реєстрації 07.01.1964 одруження ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.10).

Таким чином, мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом досліджено наданий до суду позивачем Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, спадкодавцем по якій є ОСОБА_4 (а.с.11).

У Розпорядженні голови Вільнянської РДА №69 від 01.03.2019 «Про викуп земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб, з метою подальшого надання цих земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний комбінат» із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки» зазначено: «… Керуючись статтями 6, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до пункту «г» частини першої статті 17, статей 146, 147, 151 Земельного кодексу України, законами України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, шо на них розмішені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», «Про державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розглянувши клопотання ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» віл 20.02.2014 року №0585/01-32 ЗОБОВ`ЯЗУЮ: 1.Встановити, що земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних осіб та розташовані за межами населених пунктів на території Павлівської сільської ради (додається) Вільнянського району Запорізької області, у встановленому законодавством порядку підлягають викупу для суспільних потреб з подальшим наданням цих земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний комбінат» із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки. …» (а.с.12-14).

У «Переліку земельних ділянок, які викуповуються для суспільних потреб, для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки», який є Додатком до вказаного Розпорядження голови Вільнянської РДА №69 від 01.03.2019, зазначено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 3,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з місцем розташування Павлівська сільська рада, Вільнянський район, Запорізька область, за межами населених пунктів (а.с.13-14).

Судом досліджено надані до суду ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» та Вільнянською РДА документи: «Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна»; Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку; Спеціальний дозвіл на користування надрами №4064 від 18.10.2006; Розпорядження голови Вільнянської РДА №377 від 10.08.2018 «Про затвердження детального плану території для розміщення ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» кар`єру із збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів»; лист Вільнянської РДА від 04.03.2019 за №01-40/0266; звернення позивача до Вільнянської РДА від 01.04.2019; Звіт (висновок) з якісної характеристики ґрунтового покриву території обстеження від 13.02.2017 за №08/06/136, складений Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний Інститут землеустрою»; Агрохімічний паспорт земельної ділянки; інші документи (а.с.29-35, 47-65).

Позов не підлягає задоволенню враховуючи вище викладене та через наступне.

У ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. (…).

Згідно з ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. (…) Акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. (…).

Відповідно до п.«ґ» ч.1 ст.17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом.

Як зазначено у ст.146 Земельного кодексу України, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Підстави та порядок примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності визначаються законом (ст.147 Земельного кодексу України).

Юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності, зобов`язані до початку проведення проектних робіт погодити з власниками землі, крім викупу земельних ділянок з підстав, що допускають можливість їх примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності, і органами державної влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, місце розташування об`єкта, розмір земельної ділянки та умови її викупу з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об`єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. (ч.1 ст.151 Земельного кодексу України).

У разі викупу земельних ділянок під об`єкти містобудування, розміщення яких визначено містобудівною або землевпорядною документацією (генеральні плани населених пунктів, проекти детального планування, інша містобудівна документація, техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів тощо), погодження місця розташування об`єкта не проводиться (ч.4 ст.151 Земельного кодексу України).

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» викуплена або примусово відчужена земельна ділянка не може бути передана в користування або у власність фізичній чи юридичній особі для цілей, не пов`язаних із забезпеченням суспільних потреб або суспільної необхідності, визначених у рішенні органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про відчуження зазначеної земельної ділянки.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна для суспільних потреб - передача земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, за їх згодою у державну чи комунальну власність для задоволення суспільних потреб шляхом укладення договору купівлі-продажу чи іншого правочину у порядку, встановленому законом; (…) суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку; суспільна потреба - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об`єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб: (…) розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин; (…).

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено: «… Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. …».

Відповідно до п.1 «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого 19.04.1993 постановою Кабінету Міністрів України №284 (надалі «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2 «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»).

У Преамбулі Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» зазначено, що цей Закон встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Враховуючи матеріали справи та наведені норми права, суд приходить до висновку, що питання «розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин» відносяться до суспільних потреб.

Суспільні потреби (інтереси держави) у даному випадку повністю збігаються з діяльністю ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат", що підтверджується, крім іншого, виданим Державною службою геології та надр України 18.10.2006 ТОВ "Біляївський збагачувальний комбінат" Спеціальним дозволом на користування надрами №4064 на видобування каоліну в якості сировини для виробництва збагаченого каоліну для застосування в керамічній та паперовій промисловості.

Позивачем не надано до суду доказів припинення дії вказаного Спеціального дозволу на користування надрами №4064 від 18.10.2006.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим твердження позивача, що «земля викупається для задоволення комерційних інтересів ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат»».

Викуп земельної ділянки для суспільних потреб передбачає компенсацію у грошовій формі припинення права власності на земельну ділянку.

Позивачем не доведено, що у даному випадку відбувається порушення його прав та інтересів.

Суд приймає до уваги твердження та обґрунтування відповідача, що земельна ділянка, яка перебувала на праві власності у ОСОБА_4 , «не належить до особливо цінних ґрунтів».

При цьому, позивачем не надано до суду доказів розташування вказаної земельної ділянки на особливо цінних землях.

Позивачем не надано до суду доказів реалізації ним норм «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» - зокрема, щодо визначення та обґрунтування своєї суми «збитків» і доведення її до відповідача.

Суд погоджується з позицією відповідача, що «оскаржуване Розпорядження стосується безпосередньо викупу земельних ділянок для суспільних потреб, а не проведення процедури оцінки впливу на довкілля. Оцінка впливу на довкілля, згідно із вимогами Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», здійснюється у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності. Проведення такої оцінки, під час прийняття рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб, не передбачено законами України».

Позивачем не доведено здійснення відповідачем викупу земельної ділянки без дотримання вимог екологічної безпеки.

Матеріали справи свідчать, що сам факт винесення відповідачем оскаржуваного Розпорядження №69 від 01.03.2019 щодо викупу земельних ділянок вже є «винятком».

Суд вважає, що позивачем не доведено не дотримання відповідачем приписів ч.2 ст.2 КАС України при прийнятті зазначеного Розпорядження №69 від 01.03.2019.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2018.

Суддя О.О. Прасов