Справа № 400/3109/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р. № 400/3109/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Приватного підприємства "ОНИКС -ОЙЛ", вул. Червоних Майовщиків, 15-Б, кв. 10, м. Миколаїв, 54058
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2018 № 000238,

Приватне підприємством «ОНИКС-ОЙЛ» (надалі Підприємство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимогу скасувати прийняте 14.11.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (надалі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 000238.

В обґрунтування позовних вимог Підприємство вказало, що відповідач не дотримався процедури прийняття податкового повідомлення-рішення; під час перевірки не були досліджені надані позивачем первинні документи, Управління; при обчисленні суми штрафної санкції, невірно застосувало норми Закону України від 06.07.1995 № 265

95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон № 265); результати перевірки, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є недостовірними, оскільки посадові особи контролюючого органу, при приведенні вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах, діяли всупереч положенням затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (надалі Інструкція).

У відзиві на позовну заяву (арк. спр. 134-139) відповідач послався на те, що результати проведеної в межах перевірки інвентаризації підтвердили наявність розбіжностей між фактичними залишками нафтопродуктів та залишками, вказаними у денному звіті РРО, на загальну суму 297 214,22 грн., що свідчить про порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів (палива) за місцем їх реалізації, та є підставою для застосування відповідної штрафної санкції. Заперечень щодо інших доводів позивача Управління не висловило.

У відповіді на відзив (арк. спр. 166-168) позивач, зокрема, вказав, що інвентаризацію у розумінні Інструкції проведено не було, а наведена відповідачем у документах перевірки інформація є суперечливою та недостовірною.

Відповідач правом подати заперечення на відповідь на відзив не скористався.

В судовому засіданні представник Підприємства вимоги адміністративного позову підтримав, представник Управління просила у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу від 04.10.2018 № 7477 (арк. спр. 140), з 08.10.2018 посадові особи Головного управління ДФС в Одеській області провели фактичну перевірку Підприємства за адресою його господарської одиниці (АЗС № 3) - Одеська область, Великомихайлівський район, с. Чапаєве, а/шлях Київ АДРЕСА_1 .

11.10.2018 позивач надав посадовій особі Головного управління ДФС в Одеській області копії документів, зокрема журнал обліку обігу товару на господарській одиниці, акт інвентаризації товарів на 01.01.2017; товарні накладні на придбання: ТМЦ, продукції, сировини від постачальників, що в подальшому були відвантажені за період січень 2017 року по дату запиту даних; Х-звіти за період з 01.01.2017 по дату запиту даних (арк. спр. 22, 55-133).

18.10.2018 у Головному управлінні ДФС в Одеській області під номером 1513/15-32-40-03/38295764 був зареєстрований «Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального» (надалі Акт, арк. спр. 142-145).

Згідно з Актом, перевіркою було встановлено порушення Підприємством «… ведення обліку товарних запасів (палива) за місцем їх реалізації, а саме встановлено розбіжність між фактичними залишками ТМЦ (палива) та залишком ТМЦ (палива) згідно Х-звіту від 08.10.2018р № 0966, які відображені у додатку № 1 до акту перевірки, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) …». Відповідно до тексту Акта, висновків про розбіжності Головне управління ДФС в Одеській області дійшло на підставі «Додатка до акта перевірки від «08» жовтня 2018 року об`єкта торгівлі нафтопродуктами та скрапленого газу» (надалі Додаток, арк. спр. 146) та Х-звіту від 08.10.2018 № 0966 (надалі Х-звіт, арк. спр. 147).

Директор АЗС № 3 від ознайомлення та підписання Акта відмовився; факт відмови Головне управління ДФС в Одеській області зафіксувало актом від 17.10.2018 № 1858/15-32-40-03/38305764 (арк. спр. 149).

18.10.2018 листом № 9863/7/15-32-40-03-05 (арк. спр. 150) Головне управління ДФС в Одеській області, з посиланням на пункт 86.5 статті 86 Податкового кодексу України, направило матеріали перевірки Підприємства до Управління «… для розгляду та прийняття заходів по застосуванню та стягненню штрафних (фінансових санкцій) …».

Як зазначив позивач, і ця обставина не була спростована відповідачем, Акт Підприємство отримало 25.10.2018.

01.11.2018 позивач подав до Головного управління ДФС в Одеській області заперечення до Акта, в яких зазначив про неврахування при проведенні фактичної перевірки наданих Підприємством 11.10.2018 документів та вказав на недостовірність викладеної в Акті інформації. Підприємство повторно надало копії певних документів та висловило намір взяти участь у розгляді заперечень до Акта (арк. спр. 21).

Листом від 05.11.2018 № 15591/10/15-32-40-03-06 «Про розгляд заперечення» (надалі Лист від 05.11.2018, арк. спр. 23) Головне управління ДФС в Одеській області повідомило Підприємство про те, що розгляд заперечень відбудеться об 11 годині 09.11.2018.

За результатами розгляду заперечень Головне управління ДФС в Одеській області направило Підприємству лист від 12.11.2018 № 15925/10/15-32-40-03-06 (надалі Лист від 12.11.2018, арк. спр. 25-26).

В той же день (12.11.2018) Головне управління ДФС в Одеській області надіслало Управлінню лист № 10296/7/15-32-40-03-05, до якого додало «Висновок до заперечення від 01.11.2018р №01/11/18 на акт фактичної перевірки ПП «ОНИКС ОЙЛ» від 18.10.2018р. №1513/15-32-40-03/38395764 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального за період з 01.01.2017р. по 17.10.2018р.» (надалі Висновок, арк. спр. 156-159).

14.11.2018 Управління, з посиланням на Акт, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 20 Закону № 265, податковим повідомленням-рішенням № 000238 (надалі Рішення, арк. спр. 160-161) застосувало до позивача штрафну санкцію в сумі 594 428,44 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до абзацу другого пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків по місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Лист від 05.11.2018 Головне управління ДФС в Одеській області надіслало Підприємству 09.11.2018 (в день розгляду заперечень), що виключало можливість участі позивача у їх розгляді (арк. спр. 24). За таких обставин, суд визнав, що контролюючим органом було порушено право Підприємства на участь у процесі прийняття Рішення.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону № 265 встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Зазначена у Рішенні штрафна санкція (594 428,44 грн.), згідно з розрахунком, є сумою подвійної вартості нестачі 2 865 л пального (94 545 грн.) та подвійною вартості надлишку 6 028,82 л пального (202 669,22 грн.).

Факти нестачі та надлишків (та вартість відповідних товарів) Головне управління ДФС в Одеській області встановило, як вказано вище, на підставі Додатку та Х-звіту. Інформація про результати аналізу контролюючим органом інших документів, що були надані позивачем як під час перевірки, так і до заперечень, в Акті відсутня.

Відповідач не надав суду пояснень, якими документами підтверджується вартість товарів, на підставі якої було визначено суму штрафної санкції.

Стосовно доводів щодо невідповідності фактичної кількості пального кількості, що вказана у Х-звіті, суд зазначив таке.

По-перше, згідно з Х-звітом, у резервуарі № 2 зберігався бензин А-95, проте, у Додатку зазначено, що, згідно з Х-звітом, у резервуарі № 2 зберігалося дизельне паливо.

По-друге, згідно з викладеним у Висновку, у Листі від 12.11.2018 та у відзиві на позовну заяву, під час перевірки Підприємство, в присутності перевіряючих, провело інвентаризацію (зняття залишків) підакцизної групи товарів (нафтопродуктів) комісією Підприємства, створеною керівником. За результатами проведеної інвентаризації (зняття залишків) комісією Підприємства у присутності перевіряючих було порівняно наявність ТМЦ в резервуарах та відомостей, що містяться у Х-звіті, що було оформлено Додатком, підписаним, в тому числі, директором АЗС № 3.

Ця інформація не відповідає дійсності. Додаток не є актом інвентаризації, порядок проведення якої встановлений пунктом 13 Інструкції; наявність у Додатку підпису директора АЗС № 3 Підприємства не надає цьому документу сили акта інвентаризації, який має складатися за формою № 25-НП (додаткок 22 до Інструкції).

Згідно з пунктом 13.1 Інструкції, основною метою інвентаризації є:

виявлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами, а також суми готівки на АЗС;

зіставлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами з даними бухгалтерського обліку;

виявлення нестандартних нафтопродуктів;

перевірка дотримання умов та порядку зберігання нафти та нафтопродуктів, а також готівки на АЗС.

Ані нормами Податкового кодексу України, ані Інструкцією, ані затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 «Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань» не передбачено право посадових осіб контролюючого органу проводити інвентаризацію та підписувати акт інвентаризації.

Контролюючий орган не надав суду пояснень, на підставі якої правової норми, із застосуванням яких методів вимірювання об`єму пального у резервуарах ним були визначені нестача та надлишки пального.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що контролюючий орган не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт порушення Підприємством пункту 12 статті 3 Закону № 265.

Крім того, суд визнав за необхідне вказати таке.

Як вказано вище, статтею 20 Закону № 265 встановлена відповідальність за реалізацію не облікованих у встановленому порядку товарів, при цьому розмір штрафної санкції визначається саме з ціни реалізації. Отже, встановлення за результатами перевірки факту нестачі товарів (кількість товарів за даними обліку є більшою фактичної кількості товарів) виключає можливість встановлення факту реалізації не облікованих у встановленому порядку таких товарів.

В свою чергу, встановлення надлишків товарів не є тотожнім виявленню порушення, про яке вказано у статті 20 Закону № 265. Відповідальність є наслідком того, що суб`єкт господарювання здійснює реалізацію товарів, не відображених в обліку як придбаних чи виготовлених, тобто діє всупереч пункту 12 статті 3 Закону № 265. Якщо ж така реалізація не була здійснена (інформація про продаж позивачем пального у кількості, що перевищує кількість наявного пального за даними обліку, в Акті відсутня), навіть за умови підтвердження належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту порушення Підприємством обліку придбаного пального, нарахування штрафної санкції не є правомірним.

З урахуванням цього, суд визнав обґрунтованими доводи Підприємства про хибне тлумачення Управлінням статті 20 Закону № 265 та дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для застосування штрафної санкції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати (сплачений позивачем судовий збір в сумі 8 916,44 грн.) розподіляються відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 139, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "ОНИКС -ОЙЛ" (вул. Червоних Майовщиків, 15-Б, кв. 10, м. Миколаїв, 54058, ідентифікаційний код 38395764) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 14.11.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 000238.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь Приватного підприємства "ОНИКС -ОЙЛ" (вул. Червоних Майовщиків, 15-Б, кв. 10, м. Миколаїв, 54058, ідентифікаційний код 38395764) судовий збір в сумі 8916,44 грн., що був сплачений платіжним дорученням від 21.11.2018 № 1285.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна