Справа № 360/3874/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №360/3874/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №360/3874/18 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новопсковський Газопроводський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог ( а.с.146-149) просила:

-визнати протиправними дії КНП «Новопсковський центр ПМСД Новопсковської районної ради» щодо відмови у наданні дозволу на відвідування навчального закладу за причини відсутності обов`язкових щеплень протиправними;

- скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «Новопсковський центр ПМСД Новопсковської районної ради» від лютого 2019 року за №102;

- зобов`язати КНП «Новопсковський центр ПМСД Новопсковської районної ради» провести засідання лікарсько-консультативної комісії КНП «Новопсковський центр ПМСД Новопсковської районної ради» та винести рішення, яким дозволити відвідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Новопсковського Газопроводського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради.

В обґрунтування позову зазначила, що її доньки є ученицями 4 та 7 класів Новопсковського Газопроводського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради.

Відповідачем надані довідки, за якими дітям позивача заборонено відвідувати навчальний заклад, у зв`язку з відсутністю обов`язкових щеплень, та діти переведені на дистанційну форму навчання.

Позивач звернулась до відповідача з вимогою вирішити питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу її дітьми індивідуально, за рішенням лікарсько-консультативної комісії, з залученням лікаря епідеміолога територіальної санепідемстанції та надати протокол засідання даної комісії і відповідне рішення. Проте отримала лист, , що протипоказань для отримання щеплень дітьми не має.

У лютому 2019 року відповідачем винесено рішення комісії №102, яке не містить дату його прийняття.

В протоколі від 25.02.2019 №22 засідання ЛКК зазначений підпис лікаря-епідеміолога, проте не вказано як саме проголосував цей лікар. Зазначене ставить під сумнів присутність лікаря на засіданні комісії.

Крім того, відсутні докази епідеміологічного стану у Новопсковському районі, відповідачу невідомий стан здоров`я дітей позивача, оскільки їх огляд не проводився. Особисто позивача не повідомляли про проведення такого засідання, хоча вона висловлювала своє бажання бути присутньою на засіданні комісії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення, прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що відповідач не надав позивачу жодної об`єктивної інформації щодо ефективності профілактичних щеплень та про можливі поствакцинальні ускладнення.

Суд першої інстанції проігнорував факт порушення права дітей позивача на освіту, не звернув уваги на формальне проведення засідання лікарсько-консультативної комісії, у відсутність лікаря-епідеміолога та без медичного огляду дітей позивача.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення та задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач є матірю неповнолітніх ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

ОСОБА_3 є ученицею 4 класу, а ОСОБА_4 ученицею 7 класу Новопсковського Газопроводського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради.

В зв`язку із відсутністю у дітей профілактичних щеплень, позивач звернулась до відповідача з вимогою вирішити питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу її дітьми індивідуально, за рішенням лікарсько-консультативної комісії із залученням лікаря-епідеміолога територіальної санепідемстанції згідно статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

17.08.2018 року проведено засідання лікарсько-консультативної комісії КНП «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», за наслідками якого відповідачем позивачу видані довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обовязкового медичного профілактичного огляду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.08.2018, в яких зазначено, що діти здорові (а.с.13,15).

Для предявлення до Новопсковської Газопроводської ЗОШ І-ІІІ ступенів видані довідки за №242 та №243, в яких зазначено, що діти пройшли обовязковий медичний огляд 17.08.2018 та про відсутність профілактичних щеплень у дітей з причини категоричної відмови батьків (а.с.14, 16).

Довідками від 06.08.2018 №208 та №209 зазначено заборону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідувати навчальний заклад в зв`язку з відсутністю обов`язкових профілактичних щеплень (а.с.1-18).

В зв`язку з зазначеним наказом директора Новопсковського Газопроводського закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради 03.09.2018 за №26 дітям позивача організовано навчання за індивідуальною формою з 03.09.2018 до кінця 2018/2019 навчального року (а.с.19).

На час розгляду справи діти позивача переведені на дистанційну форму навчання згідно листа директора Новопсковського Газопроводського закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів Новопсковської селищної ради від 15.02.2019 (а.с.140).

У звязку із відсутністю у складі КНП «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» лікаря-епідеміолога територіальної санепідемстанції, відповідний висновок відповідачем не виносився та позивачу видані вищезазначені довідки, підписані лікарями, які входять до складу ЛКК.

25.02.2019 року відповідачем проведено засідання лікарсько консультативної комісії КНП Комунального некомерційного підприємства «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», оформлене протоколом №22, за участю лікаря-епідеміолога Старобільської міжрайонної філії Державної установи «Луганський обласний лабораторний центр МОЗ України» (за згодою) (а.с.124-125).

За результатами засідання відповідачем прийнято рішення від 25.02.2019 №102, яким заборонено неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких відсутні профілактичні щеплення з причин відмови матері ОСОБА_1 , відвідувати шкільний навчальний заклад (а.с.123).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач діяв в межах чинного законодавства та наданих повноважень.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом.

Довідка видається на підставі медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями.

Дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячого закладу не дозволяється. У разі якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв`язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

На підставі ч.6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особам, які не досягли п`ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об`єктивно інформованих батьків або інших законних представників.

Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків.

Аналіз зазначених положень свідчить, що рішення про проведення щеплень дітям у віці до п`ятнадцяти років, навіть «обов`язкових», приймають їх батьки або інші законні представники.

Тобто, закон дає право батькам відмовитися від проведення обов`язкових щеплень дитині.

Позивачем не заперечується, що саме батьки відмовилися від щеплень неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з міркувань безпеки.

Питання відвідування дошкільного навчального закладу дитиною, батьки яких відмовилися від щеплень, вирішується лікарсько-консультативною комісією, що передбачено наказом Міністерства охорони здоров`я України №434 від 29.11.2002 року «Про затвердження Положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу».

Положення про лікарсько-консультативну комісію затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917 (далі Положення №917).

Згідно п.3 Положення №917 лікарсько-консультативні комісії функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських райдержадміністрацій.

Відповідно до п.п.4,5 Положення №917 організаційною формою роботи комісій є засідання. Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням (пункти 4, 5 Положення №917).

Згідно п.10 Положення №917 рішення комісії приймається більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.

Як свідчать матеріали справи, наказом від 02.01.2018 року по КЗ «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги» затверджено склад ЛКК КЗ «Новоспксовський центр ПМСД» (а.с.86-88).

Рішенням Новопсковської районної ради від 29.10.2018 року №25/3 затверджено Статут Комунального некомерційного підприємства «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» (а.с.126-131).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оглянуті лікарсько-консультативною комісією лікарів, яка прийшла до висновку, що обидві дитини мають діагноз: «здорова», профілактичні щеплення відсутні за причини категоричної відмови батьків. У зв`язку з відсутністю обов`язкових профілактичних щеплень за причини відмови батьків, відвідування навчального закладу заборонено (а.с.14,16-18).

Рішенням відповідача від 25.02.2019 року №102 заборонено неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідувати шкільний навчальний заклад в зв`язку з відсутністю профілактичних щеплень з причини відмови мами (а.с.123).

На теперішній час діти позивача переведені на дистанційну форму навчання (а.с.140).

На підставі ч.2 ст.53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.3 Закону України «Про освіту» кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

На підставі ч.1, ч.4 ст.9 Закону України «Про освіту» основними формами здобуття освіти є: інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева); індивідуальна (екстернатна, сімейна (домашня), педагогічний патронаж, на робочому місці (на виробництві); дуальна.

Дистанційна форма здобуття освіти - це індивідуалізований процес здобуття освіти, який відбувається в основному за опосередкованої взаємодії віддалених один від одного учасників освітнього процесу у спеціалізованому середовищі, що функціонує на базі сучасних психолого-педагогічних та інформаційно-комунікаційних технологій.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 25.04.2013 №466, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.04.2013 за №703/23235, затверджено Положення про дистанційне навчання, відповідно до п.1.5 якого завданням дистанційного навчання є забезпечення громадянам можливості реалізації конституційного права на здобуття освіти та професійної кваліфікації, підвищення кваліфікації незалежно від статі, раси, національності, соціального і майнового стану, роду та характеру занять, світоглядних переконань, належності до партій, ставлення до релігії, віросповідання, стану здоровя, місця проживання відповідно до їх здібностей.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про загальну середню освіту» відповідальність за здобуття повної загальної середньої освіти дітьми покладається на їх батьків, а дітьми, позбавленими батьківського піклування, - на осіб, які їх замінюють, або навчальні заклади, де вони виховуються.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що батьки мають право обирати одну із визначених форм здобуття їх дитиною загальної середньої освіти, до якої віднесено також дистанційну форму навчання, на якій наразі перебувають діти позивача.

Таким чином є неприйнятним посилання апелянта на порушення права дітей позивача на освіту в зв`язку з тим, що дистанційне навчання є однією з форм здобуття освіти.

При цьому, частиною першою статті 6 Закону України «Про загальну середню освіту» гарантовано право громадян на забезпечення безоплатності здобуття повної загальної середньої освіти у державних і комунальних навчальних закладах.

Зважаючи на це, завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права дитини на освіту та інтересами інших дітей.

Таким чином, індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення батьками дитини при збереженні обсягу права дитини на здобуття освіти, в тому числі в закладі загальної середньої освіти протиставляється загальному праву (інтересу) інших батьків та їх дітей, які провели щеплення, перед направленням дитини для здобуття освіти в закладах освіти з метою досягнення загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантовано статтями 3,27 та 49 Конституції України.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004, виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України, охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Одним з проявів верховенства права, як підкреслюється у підпункті 4.1 цього рішення, є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема, норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Про необхідність забезпечення справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому, йдеться також у ряді рішень Європейського Суду з прав людини (див. рішення у справі «Ст`єрна проти Фінляндії» (Stjerna v. Finland № 18131/91) та рішення у справі «Юханссон проти Фінляндії» (Johansson v. Finland № 10163/02).

Такий баланс у даних спірних правовідносинах може бути досягнутий лише в разі поєднання трьох складових: 1) надання державою права вибору батькам щодо надання згоди або відмови від проведення профілактичних щеплень дитині на підставі об`єктивної інформованості батьків щодо якості вакцини, її походження, можливих негативних наслідків (реакцій) від проведення або відмови проведення вакцинації для дитини; 2) створення державою рівних умов для отримання дітьми, не залежно від наявності або відсутності у них профілактичних щеплень, шкільної освіти, в тому числі шляхом забезпечення дистанційної форми освіти та інших форм здобуття освіти, які за всіма критеріями (якості, доступності, зручності тощо) мають бути не гіршими, ніж отримання загальної середньої освіти в умовах стаціонару в комунальних чи державних навчальних закладах; 3) надання державою гарантій щодо забезпечення високих стандартів якості, як вакцин, що надходять на внутрішній ринок України, так і медичних послуг, пов`язаних з організацією та проведенням профілактичного щеплення.

В той же час, в силу приписів статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» до навчального закладу не може бути прийнято дитину без проведення відповідного медичного обстеження та надання висновку ЛКК (у разі відсутності у дитини щеплень) про відсутність протипоказань для відвідування дошкільного навчального закладу.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про загальну середню освіту» зарахування учнів до закладу загальної середньої освіти проводиться наказом директора, що видається на підставі заяви, копії свідоцтва про народження дитини, за наявності медичної довідки встановленого зразка і відповідного документа про освіту (крім учнів першого класу).

Спільним листом Міністерства освіти і науки та Міністерства охорони здоровя України від 29.09.2014 року №1/9-500/№04.01.16/28103 роз`яснено, що дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень відвідування дитячих закладів не дозволяється. У разі, якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням встановлених строків у зв`язку з медичними протипоказаннями при благополучній епідеміологічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів, вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його (а.с.61).

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.03.2018 по справі №377/3087/17 (2-а/337/236/2017).

Як свідчить протокол засідання ЛКК КНП «Новопсковський центр ПМСД Новопсковської районної ради» №22 від 25.02.2019 року лікар епідеміолог повідомив, що у багатьох районах України відмічаються спалахи інфекційних хвороб, у тому числі кору, серед захвалюваних більшу частину складають хворі діти з порушенням календарних щеплень або не мають щеплень взагалі. Тому ситуацію задовільною на даний час вважати не можливо (а.с.124-125).

Відповідно до статті статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» ЛКК має право видати довідку про можливість відвідування дитиною шкільного закладу без проведення щеплень тільки у разі наявності у дитини медичних протипоказань для проведення вакцинації.

Проте, такі протипоказання у дітей позивача відсутні, причиною не проведення щеплень є категорична відмова батьків.

На підставі викладеного, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність дій відповідача та рішення щодо відмови у наданні дозволу дітям позивача на відвідування навчального закладу з причин відсутності обов`язкових щеплень, рос кільки відповідач діяв в межах наданих повноважень, відповідного до чинного законодавства з додержанням справедливого балансу інтересів суспільства та дітей позивача.

Є неприйнятними доводи позивача про відсутність на засіданні комісії лікаря-епідеміолога, оскільки протокол засідання містить як виступ лікаря епідеміолога так і його підпис у самому протоколі.

Відсутність огляду дітей перед проведенням засідання ЛКК 25.02.2019 не є підставою для скасування рішення, оскільки діти позивача є здоровими, стан здоров`я незмінний, спірним питанням є лише відсутність у них обов`язкових щеплень.

Не заслуговують на увагу також доводи позивача про її відсутність на засіданні комісії, оскільки Положенням №917 не передбачено обов`язку відповідача запрошувати позивача на засідання консиліуму лікарів.

Є неприйнятним посилання позивача на ненадання відповідачем об`єктивної інформації про ефективність профілактичних щеплень, оскільки обов`язкове надання такої інформації передбачено ч.5 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особі в разі проведення щеплення. Проте позивач категорично відмовляється проводити профілактичні щеплення своїм дітям.

Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішення відповідача, тому також не можуть бути задоволені, як похідні, позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести засідання ЛКК та винести рішення, яким дозволити відвідування дітям позивача закладу загальної середньої освіти.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №360/3874/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №360/3874/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 18 червня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова