Справа № 460/1053/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019 року м. Рівне №460/1053/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Демидівської селищної ради, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача на отримання публічної інформації від 23.01.2019 та зобов`язання відповідача надати позивачу відповідь на вказаний запит. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.01.2019 він звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, а саме: надання копій всіх рішень Демидівської селищної ради та всіх розпоряджень селищного голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018. Листом від 06.02.2019 відповідач повідомив позивачу про те, що строк розгляду його запиту продовжено до 20 робочих днів. Проте, станом на день подання вказаного позову до суду, відповідач відповідь на вказаний запит позивачу не надав. Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки запитувана ним інформація є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» та відповідач як її розпорядник був зобов`язаний надати таку інформацію у визначений вказаним Законом строк. За наведених обставин, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» листом від 27.02.2019 № 03-13/466 ним була надана відповідь на запит позивача від 23.01.2019. Листом від 07.06.2019 за № 03-13/1292 відповідачем повторно надано позивачу запитувану ним інформацію. З огляду на вказане, просив відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

06.05.2019 позовна заява надійшла до суду.

10.05.2019 ухвалою суду позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення недоліків.

15.05.2019 до суду від позивача надійшли документи (матеріали) на усунення недоліків позовної заяви.

20.05.2019 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

11.06.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Обставини справи:

23.01.2019 позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив направити на його електронну пошту копії всіх рішень Демидівської селищної ради та всіх розпоряджень селищного голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Листом від 06.02.2019 за № 03-13/293 відповідач повідомив позивачу, що його запит стосується надання великого обсягу інформації та потребує пошуку серед значної кількості даних, у зв`язку з чим відповідно до частини 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач продовжив строк розгляду запиту.

27.02.2019 відповідачем підготовлений лист за № 03-13/466, за змістом якого останній, посилаючись на ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», повідомляв позивачу про надання копій запитуваних ним документів. При цьому, вказаний лист не містить вказівки на тип та обсяг документів, що надаються.

Також, 07.06.2019 відповідачем підготовлений лист за № 03-13/1292, за змістом якого останній повторно направив позивачу запитувану ним інформацію в електронній формі, а саме: сканкопії рішень сесії та розпоряджень з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідь відповідача на запит від 23.01.2019 він не отримував, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939).

Відповідно до ст.1 Закону № 2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Із змісту запиту на отримання публічної інформації від 23.01.2019 слідує, що позивач просив відповідача надати йому копії всіх рішень Демидівської селищної ради та всіх розпоряджень селищного голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Отже, запитувана позивачем інформація є публічною в розумінні ст.1 Закону № 2939.

Згідно з ст.3 Закону № 2939, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939 передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За приписами ч.1 ст.13 Закону №2939, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, відповідач у справі є розпорядником інформації в розумінні Закону № 2939.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939 встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.19 Закону № 2939, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

За правилами ч.1 ст.20 Закону № 2939, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Також ч.4 ст.20 Закону № 2939 визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджується, що запит про надання інформації від 23.01.2019 був поданий позивачем відповідачу з дотриманням вимог Закону № 2939.

Як зазначено вище по тексту рішення, після отримання вказаного запиту відповідач листом від 06.02.2019 за № 03-13/293 повідомив позивачу про те, що його запит стосується надання великого обсягу інформації та потребує пошуку серед значної кількості даних, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.20 Закону № 2939 відповідач продовжив строк розгляду запиту. Тобто, строк розгляду запиту позивача від 23.01.2019 був продовжений до 20 робочих днів.

Також, з метою підтвердження дотримання вимог Закону № 2939 щодо надання відповіді на запит позивача відповідачем були надані суду копії листів від 27.02.2019 № 03-13/466 про надання запитуваної інформації та від 07.06.2019 за № 03-13/1292 про повторне надання запитуваної інформації.

Однак, копії вказаних листів не можуть вважатися достатніми доказами в розумінні ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що підтверджують виконання відповідачем вимог статті 20 Закону № 2939 щодо надання відповіді за запит позивача від 23.01.2019, оскільки самі лише копії листів не підтверджують факту їх направлення позивачу.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою суду від 20.05.2019 у відповідача витребовувалися, зокрема, докази направлення відповіді на запит позивача на отримання публічної інформації від 23.01.2019.

Копію вказаної ухвали відповідач отримав 21.05.2019, що підтверджується наявним в матеріалах повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Разом з тим, суд констатує, що доказів направлення позивачу листів від 27.02.2019 № 03-13/466 та від 07.06.2019 за № 03-13/1292 (наприклад, оригіналів або копій реєстру згрупованих поштових відправлень з відтиском штампу відділення поштового зв`язку, фіскального чека відділення поштового зв`язку про направлення поштового відправлення, роздруківки з поштового клієнта про направлення електронного листа тощо) відповідачем всупереч вимогам ухвали суду від 21.05.2019 та п.1 ч.4 ст.162 КАС України суду не надано та судом в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач належними, допустимими та достатніми доказами не підтвердив правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, твердження та обґрунтування позивача щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, а тому позовна заява належить до задоволення в повному обсязі.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення учасниками справи інших судових витрат станом на день прийняття рішення судом в матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Демидівської селищної ради щодо надання відповіді на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23 січня 2019 року.

Зобов`язати Демидівську селищну раду надати відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23 січня 2019 року в порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

2) відповідач - Демидівська селищна рада (35200, Рівненська обл., Демидівський р-н, смт. Демидівка, вул. Миру, 21, ).

Суддя Комшелюк Т.О.