Справа № 725/867/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/867/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

14 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 березня 2019 року (повний текст рішення складено 22.03.2019 року, м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, посилаючись на те, що 25 січня 2019 року постановою в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Сафоновим Є.Г. його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень 00 копійку.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, він є громадянином Румунії, та на нього не розповсюджуються вимоги ст. 380 МК України. Також позивач зазначає, що він не ввозив на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення, а тому обставини викладені в постанові про порушення митних правил не відповідають обставинам справи. Костінян Васіле просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №3353/40800/18 від 25 січня 2019 року.

У свою чергу, відповідач - Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України в судовому засідання суду першої інстанції позовні вимоги не визнала, додатково пояснила що відповідача правомірно визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що позивач є її чоловіком. Чоловік є громадянином Румунії. В 2017 році вони 3-4 рази перетинали кордон України на транспортному засобі. Пояснила, що вона надавала відповідачу довідку про те, що чоловік не проживає не проживає на території с. Опришани. Вона отримала копію постанови від 25.01.2019 року.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22.03.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №3353/40800/18 від 25 січня 2019 року - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22.03.2019 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що доводи позивача, про те, що відповідач повинен був довести факт ввезення транспортного засобу комерційного призначення з метою транзиту, не заслуговують на увагу, так як в протоколі про порушення митних правил та в постанові про притягнення до відповідальності зазначена обставина позивачу у вину не ставиться. Крім відповідачем не було ідентифіковано транспортний засіб позивача, як такий, що має комерційне значення. Позивач вже перетинав кордон на зазначеному автомобілі в 2017-2018 роках і на той час, в силу ст. 380 МК України, користувався правом тимчасового його ввезення як громадянином - нерезидентом на митну територію України на строк до одного року. При цьому, митницею автомобіль не ідентифікувався як комерційний, а ідентифікувався або в режимі транзит з метою - особисте користування, або особисте користування в режимі тимчасового ввезення до одного року.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено до апеляційного розгляду.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що Костінян Васіле 17.08.2018 року ввіз на територію України автомобіль "CITROEN C8" через пункт пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС з метою транзиту через територію України, та повинен був вивезти даний автомобіль у встановлені законом терміни. Однак, вивіз вещевказаний транспортний засіб за межі території України 21.10.2018 року, чим перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб. Тому, на думку відповідача, ОСОБА_3 правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 жовтня 2018 року державним інспектором ВМО №1 м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС Недуга В. Д. складено протокол про порушення митних правил № 3353/40800/18 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу, 21 жовтня 2018 року о 22 год. 55 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС заїхав автомобіль марки «CITROEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина Румунії ОСОБА_1 , якій слідував з України до Румунії в приватних справах. Під час здійснення митного контролю встановлено, що 17.08.2018 року о 02 год. 20 хв. громадянин Румунії ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «CITROEN» реєстраційний номерний НОМЕР_2 , з метою транзиту та повинен був вивезти з митної території України вказаний автомобіль в строк до 5 діб. Фактично транспортний засіб громадянин Румунії ОСОБА_1 вивозить за межі митної території України 21.10.2018 року. Таким, чином громадянин Румунії Костінян Васіле перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.

Постановою від 25.01.2019 року в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Сафоновим Є. Г. Костінян Васіле визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі - МК України), громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частинами 1, 2 ст. 92 МК України встановлено, що митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Здійснивши системний аналіз положень пунктів 57, 59-60 частини першої статті 4 Митного кодексу України, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що транспортні засоби особистого користування, якими громадяни користуються для власних потреб, в розумінні митного законодавства є товарами.

За змістом статті 93 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту та бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною другою статті 200 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу.

Згідно частини шостої статті 379 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Отже, зі змісту наведених норм права вбачається, що транспортний засіб ввезений на митну територію України у режимі «транзит» має бути доставлений у орган доходів і зборів призначення у строк, визначений статтею 95 Митного кодексу України.

Частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В статті 486 МК України зазначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом положень ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4-6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, передбачене ст.470 МК України, щодо не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов`язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Згідно статті 523 Митного кодексу України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, застосоване в.о. заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Сафоновим Є. Г. до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн. є обґрунтованим. При цьому, суд зазначає, що згідно протоколу опитування від 21.10.2018 р. позивачу перед ввезенням вказаного автомобіля в митному режимі транзиту роз`яснено положення Митного кодексу України щодо умов такого митного режиму.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду №466/6388/14-а від 26.02.2019 року.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товаром є - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 8 статті 102 МК України митний режим транзиту припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. При цьому, диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно із ч.1 ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що суд першої інстанції правильно визначив, що транзит і тимчасове ввезення є різними видами митного режиму, а тому правила тимчасового ввезення не застосовуються до товарів, які ввозяться в режимі транзиту.

Разом з тим суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи позивача про незастосування до нього вимог ст. 380 МК України, так як він є громадянином Румунії, оскільки транспортний засіб марки «CITROEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 поміщений у митний режим транзит, що врегульовано ст. 381 МК України, а тому вимоги ст. 381 МК України застосовуються до фізичних осіб громадян України так і іноземців, і осіб без громадянства.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідач повинен довести факт ввезення транспортного засобу комерційного призначення з метою транзиту, не заслуговують на увагу, так як в протоколі про порушення митних правил та постанові про притягнення до відповідальності зазначена обставина позивачу у вину не ставиться.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на те, що позивачем порушено строк доставки товару (транспортного засобу марки «CITROEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більш як на 10 діб, постановою № 3353/40800/18 від 25.01.2018 ОСОБА_1 правомірно притягнуто до відповідальності ч.3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.