Справа № 826/16075/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2019 року № 826/16075/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно - будівельної інспекції України

треті особи: ОСОБА_2

Генеральна прокуратура України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України (далі - відповідач та/або ДАБІ України), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (далі - третя особа - 1 та/або ОСОБА_2 ), Генеральної прокуратури України (далі - третя особа - 2) та просить суд:

- зобов`язати Державну архітектурно - будівельну інспекцію України провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну архітектурно - будівельну інспекцію України анулювати дозвіл на будівництво 13 поверхового нежитлового будинку за адресою: місто Київ, вул. Антоновича (Горького) 74-78 від 14.04.2008 року, замість якого побудовано 21 поверховий житловий будинок, який побудовано із порушенням ДБН, та не відповідно проекту;

- зобов`язати Державну архітектурно - будівельну інспекцію України винести припис про знесення самочинного будівництва за адресою: місто Київ , вул . Антоновича (Горького) 74-78 (із встановленням строку на добровільне виконання).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16075/17 суддею Добрянською Я.І.

Надалі, на підставі розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 року №891 вищевказану адміністративну справу повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Водночас, суд звертає увагу, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України.

Частиною 3 статті 3 КАС України (у редакції з 15.12.2017) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.12018 року адміністративну справу №826/16075/17прийнято до провадження суддею Амельохіним В.В. та ухвалено здійснювати розгляд справи одноособово суддею Амельхіним В.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як слідує з матеріалі справи мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що будинок за адресою: місто Київ, вул. Антоновича (Горького) 74-78 побудовано із порушенням ДБН, а саме побудовано на відстані менше 6 метрів від будинку ОСОБА_1 .

Крім того, зазначений будинок побудований не у відповідності проекту.

Водночас, ОСОБА_1 стверджує, що зверталася до ДАБІ України із заявою про проведення позапланової перевірки об`єкту будівництва, однак воно розглянуто не було.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Представником третьої особи - 2 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а також письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог де просив відмовити у їх задоволенні.

Третя особа - 1 відношення до позову у письмовій формі не висловила.

Ухвалою суду від 18.06.2019р. відмовлено в задоволенні клопотання Генеральної прокуратури України про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Генеральній прокуратурі України видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 14.04.2008 №0262-Гл щодо будівництва офісного центру з підземним паркінгом за адресою: вулиця Горького, 74-78 у Голосіївському районі міста Києва , згідно з яким будівельні роботи проводить товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно інжінірінгове підприємство 37» (з 22.12.2009 виконроб ОСОБА_8, з 15.12.2010 виконроб ОСОБА_3 ), авторський нагляд здійснює МПП «Творча майстерні «Вісак» (правонаступником якої наразі є товариство з обмеженою відповідальністю Творча майстерні «Вісак») ОСОБА_4 , технічний нагляд здійснює закрите акціонерне товариство «Київміськбуд-1» ОСОБА_5 .

Надалі, Генеральною прокуратурою України подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України заяву від 11.02.2016 за №ІІ 52, в якій заявник на підставі статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» просив внести такі зміни: 1) генеральний підрядник - товариство з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг» виконроб Багров А.В.; 2) особа, відповідальна за здійснення авторського нагляду ОСОБА_6 (товариство з обмеженою відповідальністю «Сангрія-М»); 3) технічний нагляд здійснює товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», особа, відповідальна за здійснення технічного нагляду ОСОБА_7

05.12.2017 року позивачем подано до Державної архітектурно - будівельної інспекції України повідомлення - вимога (вх. 40-6816-Б), у якому остання просила відкликати дозвіл на будівництво від 14.04.2008 року та провести перевірку і скласти припис щодо припинення порушень ДБН від час будівництва по вул. Горького, 74-78 .

Як стверджує ОСОБА_1 відповіді на вказану вище вимогу від ДАБІ України не надійшло, а будівництво по вул. Горького, 74-78 здійснюється з порушенням ДБН, що на думку останньої, є підставою для винесення відповідачем відповідного припису, а також анулювання дозволу на будівництво 13 поверхового нежитлового будинку за адресою: місто Київ, вул. Антоновича (Горького) 74-78 від 14.004.2008 року.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Частиною 1 статті 6 вказаного закону визначено, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю, в контексті приписів частини 3 статті 6 Закону №3038-VI належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно частини 1 статті 41 Закону №3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачем подано до Державної архітектурно - будівельної інспекції України повідомлення - вимога (вх. 40-6816-Б), у якому остання просила відкликати дозвіл на будівництво від 14.04.2008 року та провести перевірку і скласти припис щодо припинення порушень ДБН під час будівництва по вул . Горького, 74-78 , однак відповіді на останню відповідачем не надано.

Згідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 9 КАС України).

Як вже було вказано вище судом повідомлення - вимога (вх. 40-6816-Б), у якому позивач просила відкликати дозвіл на будівництво від 14.04.2008 року та провести перевірку і скласти припис щодо припинення порушень ДБН під час будівництва по вул. Горького, 74-78 відповідачем не розглянута, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Статтею 3 вказаного закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно частини 1 статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналізуючи наведені положення чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин суд дійшов до висновку органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, а загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

При цьому, обов`язком вказаних вище суб`єктів, у тому числі, є повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Суд звертає увагу, що мотивування позовних вимог в частині зобов`язання Державної архітектурно - будівельної інспекції України провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 є безпосередньо не розгляд її звернення.

Разом з цим, матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження обставин розгляду відповідачем повідомлення - вимоги (вх. 40-6816-Б) від 05.12.2017 року.

З огляду на вказані обставини, суд з метою повного та всебічного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом зобов`язання Державну архітектурно - будівельну інспекцію України розглянути повідомлення - вимогу (вх. 40-6816-Б) від 05.12.2017 року ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

Разом з цим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Державної архітектурно - будівельної інспекції України провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 мотивуючи це наступним.

По-перше, Закон №3038-VI не містить в собі імперативної норми, зокрема обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю в обов`язковому порядку провести позапланову перевірку суб`єкта містобудування на підставі звернення фізичних осіб.

По-друге, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч. 4 ст. 245 КАС України).

При цьому, у випадках, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд звертає увагу, що прийняття рішення органом державного архітектурно - будівельного контролю про проведення позапланової перевірки суб`єкта містобудування є дискреційними повноваженнями.

При цьому, суд додатково акцентує увагу на те, що фактично звернення позивача щодо проведення позапланової перевірки суб`єкта містобудування відповідачем фактично розглянуто не було, а порушенні права та інтереси ОСОБА_1 відновлено в ході розгляду даної адміністративної справи шляхом виходу за межі позовних вимог, з огляду на що, суд не вбачає підстав для зобов`язання Державної архітектурно - будівельної інспекції України провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги в іншій частині суд зазначить наступне.

Так, приписами 23 - 29 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України встановлено, що за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається об`єкту нагляду, другий залишається у головного інспектора будівельного нагляду, який проводив перевірку.

Акт перевірки підписується головним інспектором будівельного нагляду, який проводив перевірку, та керівником об`єкта нагляду, або його заступником, або уповноваженою керівником особою, а також фахівцями підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів, що залучалися до проведення перевірки.

Якщо керівник об`єкта нагляду, щодо якого проводилася перевірка, або його заступник, або уповноважена керівником особа не погоджуються з результатами перевірки, викладеними в акті перевірки, вони мають право в акті викласти письмові пояснення, зауваження або заперечення.

У разі відмови керівника об`єкта нагляду, або його заступника, або уповноваженої керівником особи підписати акт головний інспектор будівельного нагляду, який склав акт перевірки, робить відповідну відмітку у такому акті.

У разі відмови в отриманні акта перевірки головний інспектор будівельного нагляду робить відповідну відмітку в такому акті і протягом двох робочих днів з дня завершення перевірки надсилає його об`єкту нагляду рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення за місцезнаходженням зазначеного об`єкта нагляду.

У разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, відповідальність за яке встановлена законом, складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. У разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - припис) за формою згідно з додатком 5.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник надається керівнику об`єкта нагляду, або його заступнику, або уповноваженій керівником особі, другий залишається у головного інспектора будівельного нагляду, який його видав.

Згідно частини 1 статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Водночас, згідно приписів частини 6 статті 37 Закону №3038-VI ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;

2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

4) скасування містобудівних умов та обмежень;

5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження наявності обставин, передбачених частиною 6 статті 37, частиною 1 статті 38 Закону №3038-VI суд не вбачає підстав для зобов`язання Державної архітектурно - будівельної інспекціє України анулювати дозвіл на будівництво 13 поверхового нежитлового будинку за адресою: місто Київ, вул. Антоновича (Горького) 74-78 від 14.04.2008 року, замість якого побудовано 21 поверховий житловий будинок, який побудовано із порушенням ДБН, та не відповідно проекту та й відповідно винести припис про знесення самочинного будівництва за адресою: місто Київ, вул. Антоновича (Горького) 74-78 (із встановленням строку на добровільне виконання).

Крім того, суд вважає за доцільне додатково звернути увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5964/16, залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , предметом розгляду якого було визнання протиправним та скасування дозволу на проведення будівельних робіт.

Так, Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/6506/16-ц 12.12.2016 року ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «КДД «Іжиніринг», ТОВ «Оболоньторгстандрат» про заборону останнім проводити будівництво та зобов`язання відновити становище, що існувало до порушення.

Аналогічне рішення від 01.02.2018 року про відмову у позові ухвалено Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/16288/17 за позовом ОСОБА_1 до TOB «КДД Інжиніринг», TOB «Оболоньторгстандарт», ПАТ «Київміськбуд-1», Генеральної прокуратури України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради, Виконавчого органу Київської міської ради про відновлення становище, що існувало до порушення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2018 у справі № 826/15405/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Генеральна прокуратура України про зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України утриматись від вчинення дій по видачі «Сертифікату» на самочинне будівництво по вул. Антоновича (Горького), 74-78 в м . Києві до моменту ліквідації забудовником порушень (приведення будівництва у відповідність з отриманим дозволом на будівництво, та ліквідації порушень діючих ДБН, допущених при проектуванні та будівництві).

Тобто, питання порушення ДБН при будівництві за адресою: місто Київ , вул . Антоновича ( Горького) 74-78 вже досліджувалися судами.

При цьому, в даному випадку слід звернути увагу, що порушення ДБН при будівництві об`єкту встановлюється виключно органом державного архітектурно - будівельного контролю, а не судом.

Таким чином, за відсутності встановлених обставин, що вказані вище, обгрунтування позовних вимог позивачем в частині порушення ДБН не може входити до предмету доказування в даній адміністративній справі.

Частиною 2 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , відомості про ідентифікацій номер у суду відсутні) до Державної архітектурно - будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, б. 26, ), за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , відомості про ідентифікаційний номер у суду відсутній), Генеральна прокуратура України (01011, м. Київ, вул. Різницька, б. 13/15, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Державну архітектурно - будівельну інспекцію України розглянути повідомлення - вимогу (вх. 40-6816-Б) від 05.12.2017 року ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін