Справа № 120/4901/18-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4901/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

13 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з урахуванням 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснювати перерахунок та виплату ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , основного розміру пенсії у розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 20 листопада 2018 року.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 листопада 2018 року ним до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано заяву стосовно здійснення перерахунку пенсії у розмірі 58 процентів у зв`язку із його звільненням з органів внутрішніх справ через хворобу.

3. На дану заяву 05 грудня 2018 року отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 2433/Ф-12 про відсутність правових підстав для здійснення нарахування та виплати пенсії в розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

4. Позивач вказує, що таким рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області порушено його права та законні інтереси на отримання належного йому розміру пенсії.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 192 о/с від 30 вересня 2013 ОСОБА_1 , підполковника міліції, старшого слідчого в особливо важливих справах організаційно-методичного відділу слідчого управління УМВС України у Вінницькій області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил та встановлено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні - 21 рік 01 місяців 29 днів (а. с. 16).

7. Підставою звільнення позивача з міліції через хворобу стало свідоцтво про хворобу від 13 вересня 2013 року № В-691 видане військово-лікарською комісією УМВС, відповідно до якої у позивача було виявлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та згідно якої він визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а. с. 14).

8. Відповідно до Протоколу за пенсійною справою - (МВС) від 01 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 з 11 жовтня 2013 року по 31 березня 2016 року призначено пенсію за вислугу років, основний розмір пенсії - 53% грошового забезпечення (а. с. 13).

9. Згідно із перерахунком пенсії, проведеним 11 травня 2018 року, позивачу перераховано з 01 січня 2016 пенсію за вислугу років, основний розмір пенсії - 53 проценти грошового забезпечення, підстава перерахунку - рішення суду, строк закінчення виплати пенсії довічно.

10. 20 листопада 2018 року, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії з 20 листопада 2018 року за вислугою років у розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

11. 05 грудня 2018 року, листом № 2433/Ф-12 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило про те, що правові підстави для здійснення нарахування та виплати пенсії в розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення відсутні.

12. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перерахунку пенсії позивачу, оскільки ОСОБА_1 звільнено зі служби не у відставку, а у запас, що свідчить про додержання вимог чинного пенсійного законодавства при визначенні розміру його пенсії. За висновками суду відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області у здійсненні перерахунку пенсії позивача є обґрунтованою та правомірною.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

15. Вказує, що він має право на отримання пенсії у більшому розміру з огляду на те, що його було звільнено зі служби згідно пп."б" п.64 Положення №114 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", що у свою чергу відповідає ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

16. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовуються доводи апеляції та викладено прохання про залишення без задоволення вимог скарги позивача, а рішення суду першої інстанції - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

17. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

18. Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Як передбачено частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

20. Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

21. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

22. Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

23. У відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

24. Аналізуючи наведену норму, можна прийти до висновку, що визначальним критерієм для встановлення розміру пенсії (50% чи 55% відповідних сум грошового забезпечення ) є підстава звільнення особи з військової служби.

25. Зокрема, пенсія в розмірі 55% встановлюється звільненим військовослужбовцям виключно у двох випадках: звільнення у відставку за віком або звільнення у відставку за станом здоров`я.

26. З матеріалів справи встановлено, що наказом Управління МВС України у Вінницькій області № 192 о/с від 30 вересня 2013 року підполковника міліції ОСОБА_1 , старшого слідчого в особливо важливих справах організаційно-методичного відділу слідчого управління УМВС України у Вінницькій області, звільнено з органів внутрішніх справ з 30 вересня 2013 року за пунктом 64 "б" (у запас через хворобу).

27. Відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 22.03.1992 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

28. Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року (далі Положення № 114) визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

29. Згідно з пунктом 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

30. Пунктом 3 частини 1 статті 22 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 визначено, що граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років.

31. Тобто, граничний вік перебування на військовій службі у званні підполковника міліції встановлено для позивача до 50 років.

32. Відповідно до пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров`я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв`язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; з) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації); и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв`язку з непроходженням випробування в період іспитового строку; ї) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.

33. Звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу у відставку врегульоване пунктом 65 Положення №114, відповідно до якого особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку): а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

34. Колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 з 30 вересня 2013 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас через хворобу за пунктом 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а не у відставку через хворобу за пунктом 65 "б" вказаного Положення.

35. Таким чином, у відповідача відсутні підстави призначати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 58% грошового забезпечення (55% за вислугу 20 років та додатково по 3 відсотки за кожен рік понад 20 років (55 + (3% х 1 р.) = 58%), оскільки розмір пенсії, виходячи з 55% відповідних сум грошового забезпечення може призначатися виключно особам, звільненим з військової служби у відставку, а не у запас.

36. Посилання позивача в апеляційній скарзі на положення норм Закону України "Про національну поліцію", колегія суддів не приймає, оскільки позивач був звільнений з органів внутрішніх справ, та в Національній поліції не працював, тому Закон України "Про Національну поліцію" не може бути застосований до даних правовідносин.

37. Таким чином, відсутні підстави для висновку про зобов`язання відповідача щомісячно з 20 листопада 2018 року здійснювати нарахування та виплату пенсії в розмірі - 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

38. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що бездіяльності збоку відповідача відсутня, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову.

39. За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

40. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Фактично вони зводяться до незгоди з висновками, які колегія суддів вважає достатніми, вичерпними та обґрунтованими.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

41. Відповідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

42. З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.