Справа № 440/1076/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1076/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

секретаря судового засідання Лайко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яловець М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 07.03.2019 №ПЛ3509/166/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

В обґрунтування позовних позивач посилався на те, що його було позбавлено права на правничу допомогу під час проведення інспекційного відвідування. Стверджував, що у відповідача не було законних підстав для проведення перевірки, а цивільно-правові договори укладені на короткий термін у зв`язку з необхідністю виконання певного об`єму робіт та не будуть пролонговані та/чи переукладенні, так як в цьому немає подальшої необхідності.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

07 травня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов у якому останні просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на наявність підстав для проведення перевірки визначених п. 5 порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.

Вказував, що за адресою АДРЕСА_1 Гадяч АДРЕСА_2 Тельмана, АДРЕСА_3 Б. магазин "Діоніс", де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 , таж здійснює діяльність ФОП ОСОБА_3 інспекційне відвідування якого також було проведено 21.02.2019. ОСОБА_4 , який вказаний у акті перевірки позивача, є найманою особою ФОП ОСОБА_3 у зв`язку з великим навантаженням ОСОБА_4 вказано як представника позивача, насправді перевірка проводилася в присутності бухгалтера Кутузової В.Г.

Стверджував, що під час проведення інспекційного відвідування встановлено, працівники позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 хоча і працювали з цивільними угодами, однак підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, оскільки мали певний графік робіт.

27 травня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача на позов у якій останній посилався на те, що правовідносини з проведення інспекційного відвідування врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який виключає можливість застосування до спірних правовідносин постанови Кабміну від 206.04.2017 №295, якою керується відповідач.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимог підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

В період з 21.02.2019 по 22.02.2019 відповідачем проведено інспекційне відвідування фізично особи, яка використовує найману працю, результати якої оформлені актом від 22.02.2019 №ПЛ/3509/166/АВ.

Вказаним актом зафіксовано, що правовідносини, що склалися між ФОП Біжко ОСОБА_8 Е ОСОБА_9 та громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 носять ознаки трудових, тобто вказані громадяни допущені до роботи без належного трудового оформлення.

За результатами розгляду вказаного акту відповідачем 07.03.2019 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами посадовими особами №ПЛ3509/166/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 375570,00 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаною постановою звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу У країни з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами частини четвертої статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті l, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295).

Зазначений Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (пункт 1 Порядку №295).

За змістом пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Судом встановлено, що ані акти перевірки, ані наказ управління Держпраці в Полтавській області не містять посилань на підстави проведення перевірки визначені пункту 5 Порядку №295.

Надаючи оцінку твердженням відповідача стосовно того, що правовідносини, які склалися між ФОП Біжко А ОСОБА_10 та громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 носять ознаки трудових, тобто вказані громадяни допущені до роботи без належного трудового оформлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 21 КЗпП У країни трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення, договору про надання послуг, тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація.

В свою чергу, за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно-правовий договір.

З матеріалів справи судом встановлено, що 22.01.2019, 06.02.2019 між позивачем (замовник) ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (виконавці) укладено цивільно-правові договори за умов яких замовник доручає, а виконавці надати послуги з охорони, прибирання магазину, прилеглої території та продажу товарів. Строк дії вказаних договорів спливає 22.03.2019 та 06.04.2019 відповідно.

Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що всі цивільно-правові договори укладенні на короткий термін, у зв`язку з необхідністю виконати певний обсяг робіт та без наміру їх продовжувати чи переукладати. Стверджував, що на цей час цивільно-правові договори припинили свою дію, у зв`язку із виконанням зобов`язань по ним, підписано відповідні акти, проведено розрахунки та сплачено податки.

Відповідач в ході розгляду справи на обґрунтування правомірності своєї позиції не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що фізичні особи, з якими позивачем укладені цивільно-правові договори, фактично перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , були підпорядковані останньому, а позивач фактично виплачував їм заробітну плату і забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, що є обов`язковими ознаками трудового договору відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що правовідносини, які склалися мі ж позивачем та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мають цивільно-правовий характер, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області від 07.03.2019 №ПЛ3509/166/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3755,70 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять гривень сімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя С.С. Бойко