Справа № 140/862/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5718/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за його адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Дмитрук В.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 19 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ) щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини перерахованої пенсії у зв`язку із порушенням строків її виплати та зобов`язати здійснити щомісячний розрахунок та виплату компенсації втрати частини таких доходів, починаючи з 26 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі № 140/862/19 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість відповідача за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 803/1085/18 за період з 01 січня 2016 року по 10 серпня 2018 року в сумі 57 154,62 грн підлягає виплаті позивачу у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та станом на день звернення до суду з даним позовом не погашена у повному обсязі, а отже відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ), за наявності якої виплата суми компенсації можлива.

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи та не надано оцінки всім аргументам учасників справи, а тому таке рішення вважає незаконним. При цьому зазначає, що основною умовою для виплати передбаченої Законом № 2050-ІІІ компенсації частини втраченого доходу є виключно порушенням встановлених строків виплати донарахованих доходів (у тому числі пенсії). Будь-які умови, які пов`язують компенсацію втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу, відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року, яке набрало законної сили 06 листопада 2018 року, у справі № 803/1085/18 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року максимального розміру пенсії на рівні 70 % від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у розмірі 86 % від відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 та у відповідності до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 22 березня 2018 року № 1381.

ГУ ПФУ на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 803/1085/18 проведено перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2016 року в сумі 58076,16 грн.

Виплата перерахованого розміру пенсії за період з 01 січня 2016 року по 10 серпня 2018 року позивачу у повному обсязі на даний час не проведена, проте проводиться у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

12 лютого 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про нарахування та виплату компенсації за період з 01 січня 2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії відповідно до вимог Закону № 2050-ІІІ.

Відповідач листом від 22 лютого 2019 року № 200/К-01 повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за несвоєчасну виплату частини пенсії, оскільки виплата перерахованого розміру пенсії в сумі 10 240,59 грн проводиться з 10 серпня 2018 року, а виплата доплати з 01 січня 2016 року по 10 серпня 2018 року в сумі 57154,62 грн регулюється Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Постанова № 649).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати йому суми компенсації за несвоєчасно виплачену частину пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправною, ОСОБА_1 звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваному рішенні, та доводам апелянта, що містяться у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із статтею 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно із статтею 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідачем на підставі проведеного на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 803/1085/18 перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року в сумі 58076,16 грн. проводиться виплата перерахованого розміру пенсії у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» передбачено, що виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, на думку апеляційного суду, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини перерахованої пенсії у зв`язку із порушенням строків її виплати та зобов`язання здійснити щомісячний розрахунок та виплату компенсації втрати частини таких доходів, починаючи з 26 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії відсутні.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі № 140/862/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко