Справа № 320/1215/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Київ № 320/1215/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить:

- скасувати податкові повідомлення - рішення від 13.07.2018 № та № ;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо нарахування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 штрафних санкцій за податковими повідомленнями - рішеннями від 13.07.2018 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивачем висловлено незгоду з висновками акту фактичної перевірки від 06.06.2018 № 1039/1000/14/, та заперечено проти наведених у акті висновків, щодо реалізації ним: алкогольного напою - пиво «Леф» на розлив місткістю 0,33 л. на суму 43,00 грн. 06.06.2018; кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150 грн. з урахуванням бонусу 3% - 145,50 грн. 21.01.2018; кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150 грн. 26.03.2018».

Позивачем зазначено, що він здійснює підприємницьку діяльність в кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 реалізуючи тістечка, чай та каву.

Також позивачем зауважено, що в нього відсутні ліцензії на право реалізації алкогольних та тютюнових виробів, водночас, реалізацію вказаного товару здійснюється у сусідньому приміщенні, що передано позивачем у суборенду ТОВ «Культове місце».

Крім того позивачем зазначено, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують реалізацію фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 підакцизної продукції, що спростовує викладені в акті перевірки висновки та вказує на протиправність оскаржуваних рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем позов не визнано, 05.04.2019 через канцелярію суду подано відзив на адміністративний позов та докази його надіслання позивачеві.

Так, відповідачем зазначено, що оскаржувані рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень посилався на обставини, викладені в Акті фактичної перевірки від 06.06.2018 № 1039/1000/14/.

У підготовчому засіданні 06.05.2019 судом в якості свідка допитано директора ТОВ «Культове місце» ОСОБА_3 . Свідком повідомлено про те, що він здійснює господарську діяльність в приміщенні кафе-бар «Диван», орендованому у позивача, яке знаходиться за тією ж адресою, що й кафе позивача. Також ОСОБА_3 повідомив, що ТОВ «Культове місце» має ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями і що в червні 2018 року, в день, коли у позивача було проведено перевірку, ним було реалізовано на розлив 0,33 пива «Леф», що підтверджується фіскальним чеком.

На підставі поданих сторонами клопотань про закриття підготовчого провадження, 15.05.2019 судом закінчено підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 15.05.2019 сторонами подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно частини 3 статті 195 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на заявлені позивачем та відповідачами клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 02.02.2015 зареєстрована як фізична особа - підприємець, про що зроблено запис 2 010024) та як платник податків взята на облік у Бориспільській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та перебуває на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку 2 групи без реєстрації ПДВ).

Відповідно до умов договору оренди нерухомого майна від 01.03.2018, укладеного між ФОП ОСОБА_4 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), орендодавець передає, а орендар приймає від орендодавця в оренду на весь строк оренди, який зазначено у пункті 2.1 (до 31.12.2018), приміщення загальною площею 57,8 кв.м. та відкриту площадку загальною площею 54,08 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 27-31).

01.03.2018 ФОП ОСОБА_4 надав згоду на передачу в суборенду ТОВ «Культове місце» частини орендованого позивачем приміщення (а.с. 32).

05.03.2018 між позивачем (орендар) та ТОВ «Культове місце» (суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна № 12/11, а саме нежитлового приміщення загальною площею 57,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 33-37).

06.06.2018 працівниками податкового органу на підставі наказу від 31.05.2018 № 1156 та направлень на перевірку від 06.06.2018 № 2107 та № 2108 проведено фактичну перевірку господарської одиниці суб`єкта господарювання ОСОБА_1 . Кав`ярня «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою АДРЕСА_4.

Перевірку здійснено у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 06.06.2018 № 1039/1000/14/ (а.с. 59 - 60).

Висновком зазначеного Акту перевірки було встановлено порушення позивачем положень:

пунктів 1, 2, статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР) та статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв`язку з встановленням в ході проведення перевірки, що в Кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , згідно договору оренди нерухомого майна від 01.17.2016 проводиться реалізація алкогольних напоїв та продуктів харчування за готівковий та безготівковий розрахунок без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме: продано алкогольний напій - пиво «Леф» на розлив місткістю 0,33 л. на суму 43,00 грн. Крім того, 21.01.2018 здійснено реалізацію кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150,00 грн., оплату за який здійснено в безготівковій формі через банківський термінал «Приват Банк» S1KI0S52, розрахунки через який проводить ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 145,50 грн. з урахуванням бонуса 3% (4,50 грн.) (час продажу 18 год. 58 хв.) та 26.03.2018 о 19 год. 37 хв. здійснено роздрібний продаж кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150,00 грн. без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції та без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

13.07.2018 ГУ ДФС у Київській області на підставі висновків Акту фактичної перевірки від 06.06.2018 № 1039/1000/14/ було прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 грн. за порушення пунктів 1, 2, статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 34 000 грн. за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Позивач, не погоджуючись з вказаними рішеннями, вважаючи, що вони прийняті відповідачем за відсутності порушень з його боку, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 16 Закон № 481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно підпункту 191.1.13 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Відповідно до частини 14 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 1 Закону України № 481/95-ВР наведені визначення основних понять і термінів, а саме:

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

Пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203;

Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування;

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування;

Частиною першою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З Акту перевірки вбачається, що контролюючим органом встановлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме: продано алкогольний напій - пиво «Леф» на розлив місткістю 0,33 л. на суму 43,00 грн.

На підтвердження реалізації в Кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1» пива «Леф/330» за ціною 43,00 грн. позивачем надано суду копію товарного чеку «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 06.06.2018 та зазначено, що розрахунок за придбане пиво було здійснено готівкою (а.с. 62). Під час проведення перевірки позивачем власноруч перераховано наявні кошти, що на час перевірки 06.06.2018 знаходились на місці проведення розрахунків, що склали 43,00 грн.

Заперечуючи проти реалізації 06.06.2018 пива «Леф/330» позивачем зазначено, що він не має ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Втім, таку ліцензію має ТОВ «Культове місце», що здійснює свою господарську діяльність в приміщенні кафе-бар «Диван», яке знаходиться поряд та з якого є окремий вхід в приміщення Кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вказано, що працівником відповідача придбано пиво «Леф/330» не в кав`ярні позивача, а в кафе-барі «Диван» .

Разом з цим позивачем зазначено, що доказом того, що пиво було реалізовано не в Кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1», є відеозапис, доданий до позовної заяви.

Також позивачем зазначено, що розмір вказаної відповідачем готівки, що знаходилась на місці проведення розрахунків, не відповідає дійсності, оскільки перевірка проводилась в обід та обсяг коштів за реалізовану позивачем продукцію (товар) мав бути у більшому розмірі.

Водночас, вказані пояснення не беруться судом до уваги при вирішенні справи по суті, оскільки на їх підтвердження не надано доказів. Втім, в матеріалах справи містяться письмові пояснення позивача від 06.06.2018 про наявність готівки на місці проведення розрахунків у кількості 43, 00 грн. (а.с. 66).

У підготовчому засіданні 06.05.2019 судом в якості свідка допитано директора ТОВ «Культове місце» ОСОБА_3 . Свідком підтверджені надано позивачем пояснення щодо наявності у ТОВ «Культове місце» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та зазначено, що 06.06.2018 ним було реалізовано на розлив пиво «Леф/330». Крім того свідком зазначено, що під час перевірки позивача 06.06.2018 він не знаходився в приміщенні Кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1» та пояснень щодо встановлених порушень перевіряючим не надавав.

З додатку до акту перевірки від 06.06.2018 судом встановлено, що 06.06.2018 позивачем надані пояснення такого змісту: «Я, ОСОБА_1 в приміщенні кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснюю розрахунки тільки я, як підприємець, в готівковій формі (видача чеків із аркіпера), також в безготівковій формі (термінал Приват Банку) № S1KI0S52 згідно договору. Копії чеків додаються на двох аркушах.» (а.с. 65).

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 від 06.06.2018 (Додаток до акту перевірки від 06.06.2018) відповідно до яких вона повідомляє, що здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_4 в кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1» та що починаючи з дати дії договору оренди вказаного приміщення, інших суб`єктів господарської діяльності в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» не має і не було.

Суд зазначає, що при спробі дослідити відеодоказ, який з пояснень позивача міститься на наданому ним диску, відео не було відтворено.

З огляду на зазначені обставини справи та докази наявні в матеріалах справи (чек із аркіпера «ІНФОРМАЦІЯ_1» та письмові пояснення позивача), суд дійшов висновку, що встановлене відповідачем під час проведення перевірки позивача порушення, а саме реалізація алкогольного напою - пиво «Леф» на розлив місткістю 0,33 л. на суму 43,00 грн. підтверджується належними доказами та не спростовано позивачем під час розгляду справи.

Стосовно зафіксованого в акті перевірки порушення Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР в частині реалізації позивачем 21.01.2018 кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150,00 грн., оплату за який здійснено в безготівковій формі через банківський термінал «Приват Банк» S1KI0S52, розрахунки через який проводить ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 145,50 грн. з урахуванням бонуса 3% (4,50 грн.) (час продажу 18 год. 58 хв.) та здійснення 26.03.2018 о 19 год. 37 хв. роздрібного продажу кальяну «Кальян стандартний» по ціні 150,00 грн. без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції та без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що в матеріалах справи містяться копії чеків із аркіпера «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 21.01.2018 та 26.26.03.2018 на суму 150 грн. кожний, а також чек, датований 21.01.2018 з банківського терміналу «Приват Банк» S1KI0S52, закріпленого за позивачем на суму 145,50 грн. з урахуванням бонуса 3% (4,50 грн.), які свідчать про реалізацію «кальян стандарт» кав`ярнею «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Під час розгляду справи позивачем заперечувалось проти факту реалізації кальянів в кав`ярні «ІНФОРМАЦІЯ_1», водночас доказів на спростування встановленого відповідачем порушення суду надано не було.

Враховуючи наведені обставини, відсутність у позивача відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що зафіксовані в акті фактичної перевірки порушення підтверджуються належними доказами.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З огляду на встановлені під час перевірки порушення та визначену в Законі № 481/95-ВР фінансову санкцію, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Надаючи правову оцінку законності прийняття податкового повідомлення рішення від 13.07.2018 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 грн. за порушення пунктів 1, 2, статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України № 481/95-ВР місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Згідно статті 15 Закону України № 481/95-ВР у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено аконом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Так, відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

Статтею 9 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР визначено перелік операцій при здійсненні яких реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, водночас до такого переліку не віднесено операці за здійснення яких відповідачем застосовано до позивача штрафні санкції.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем здійснено реалізацію алкогольного напою та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій на право такої торгівлі та без застосування реєстратора розрахункових операцій і без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, передбаченої пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, як за порушення, вчинене вперше. Отже податкове повідомлення-рішення від 13.07.2018 № винесено законно, підстав для його скасування не встановлено.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивачем під час розгляду справи не надано.

Системно проаналізувавши приписи законодавство України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 червня 2019 р.