Справа № 2340/4615/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4615/18 Суддя першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - ОСОБА_2.,

представника відповідача: - Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №319 о/с від 09.08.2018 року про звільнення;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.08.2018 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №319 о/с від 09.08.2018 про звільнення, був винесений без урахування усіх обставин, відповідачем не було враховано скасування постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 у справі №712/6687/18, яка була підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського, тому такий наказ підлягає скасуванню з поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №365 о/с від 22.12.2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14.05.2018 р. № 1273 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом неподання та несвоєчасного подання декларацій окремими працівниками Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

29.05.2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області затверджено висновок службового розслідування за фактами неподання та несвоєчасного подання декларацій окремими працівниками Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Копію висновку та матеріали службового розслідування направлено до Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та прокуратури Черкаської області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Відносно позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпПАП пов`язаного з корупцією (несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік).

Зазначений протокол направлено для розгляду по суті до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 року у справі №712/6687/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 року у справі №712/6687/18 набрала законної сили 31.07.2018 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 09.08.2018 року №319 о/с сержанта поліції Небилицю С.О. - поліцейського з логістики, обліку та збереження речових доказів і озброєння Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звільнено зі служби в поліції, з 09.08.2018 р. за п.10 ч. 1 ст.77 Закону України «Про запобігання корупції» (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення).

Підставою для винесення наказу зазначено постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 р. у справі №712/6687/18.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16.11.2018 року у справі №712/6687/18 постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Позивач, вважаючи наказ про звільнення протиправним, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VIII (далі - Закону України № 580 - VIII) у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.

Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VІІІ визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Для визначення сутності службової дисципліни, обов`язків поліцейських стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок їх накладення застосуванню підлягає Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» від 22.02.2006 р. № 3460-ІV (далі - Закону № 3460-ІV).

Відповідно до змісту статті першої Закону № 3460-ІV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Закону № 3460-ІV передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом(ст. 5 Закону № 3460-ІV ).

Статтею 7 Закону № 3460-ІV передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Розділом II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 (далі - Правила № 1179), визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Згідно зі ст., ст. 12, 14 Закону № 3460-ІV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Пунктом 10 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

З наведених норм закону слідує висновок, що підставою для звільнення зі служби в поліції є притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Закон пов`язує питання звільнення саме із застосуванням до поліцейського заходів адміністративної відповідальності, що є перешкодою для перебування на відповідній посаді.

У розумінні ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

2-1) штрафні бали;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи;

6) виправні роботи;

6-1) суспільно корисні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає накладення адміністративних стягнень, як міра відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Варто наголосити, що жодне з адміністративних стягнень до позивача не застосовано, тому він не вважається особою, яку притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що вказує на неправомірність його звільнення із займаної посади з наведених підстав.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення не визначено в переліку підстав ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» для звільнення поліцейського із займаної посади. Ключовим є застосування відповідальності за вчинене порушення, що в даному випадку не відбулось.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що скасування постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.07.2018 р. у справі №712/6687/18 відбулось після видачі наказу про звільнення позивача, однак, наказом відповідача №21 о/с від 25.02.2019 р. внесено зміни до попереднього наказу №319 о/с від 09.08.2018 р. та додано в ньому посилання на постанову апеляційного суду Черкаської області від 16.11.2018 р. у справі №712/6687/18.

Дана обставина підтверджує, що після прийняття постанови апеляційним судом Черкаської області відповідач не змінив свого ставлення до підстав звільнення позивача.

Варто наголосити, що відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100).

Відповідачем в апеляційній скарзі не заперечувалось проти наведеного судом першої інстанції розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що останній здійснено вірно, адже згідно наданої Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області довідки №591 від 20.11.2018 р. заробіток позивача за попередні два місяці, що передують місяцю звільнення - червень та липень 2018 року становить 8122,14 грн. та 8121,95 грн., відповідно. Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 369,18 грн. (8122,14+8121,95)/(20+22)=369,18).

Як наслідок, середній заробіток, який підлягає стягненню з відповідача за період з 09.08.2018 по 04.03.2019 включно, тобто за 142 робочих дні, складає 52423 грн. 56 коп. (369,18х142=52423,56).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2019 року.