Справа № 520/4924/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

14 червня 2019 р. Справа № 520/4924/19
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді по адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання акту незаконним, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати акт (довідка) фактичної перевірки здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) № 588/20/33/РРО/ від 13.06.2018.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року (суддя Мороко А.С.) позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання акту незаконним - залишено без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви

28.05.2019 року (Вх. № 01-26/31532/19) до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відвід судді Мороко А.С. в порядку ст. 39 КАС України, оскільки на думку позивача, рішення по даній справі може вплинути на обставини по іншому судовому рішенню від 24.04.2019 року по справі № 520/842/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, яке також виносила суддя Мороко А.С. відмовивши в задоволенні позовних вимог. Як зазначив позивач, позовні вимоги позивача до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання незаконним акту фактичної перевірки, проведеної інспекторами слугувало підставою для інспекційного відвідування та які суддя Мороко А.С. в судовому рішенні від 24.04.2019 року по справі № 520/842/19 визнала як встановлений факт. Отже, суддя Мороко А.С. не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу.

Просив суд задовольнити заяву та здійснити відвід судді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року (суддя Мороко А.С.) визнано необґрунтованою заяву про відвід судді у зв`язку з чим зупинено провадження у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання акту незаконним - до вирішення питання про відвід судді Мороко А.С. та передано справу у відповідності до статті 31 КАС України для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до ч.4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 року, матеріали справи та заяву про відвід судді для розгляду розподілено судді Шевченко О.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження з урахуванням приписів ч. 8 ст. 40 КАС України.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В заяві про відвід судді заявник стверджує, що суддя Мороко А.С. не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, оскільки рішення по даній справі може вплинути на обставини по іншому судовому рішенню від 24.04.2019 року по справі № 520/842/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, яке також виносила суддя Мороко А.С. відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, заява про відвід ґрунтується виключно на доводах заявника про те, що рішення по цій справі буде якимось чином впливати на обставини рішення по іншій адміністративній справі, яке також виносила суддя Мороко А.С.

Суд зазначає, що наведені позивачем у заяві про відвід судді обставини не можуть слугувати підставою для відводу судді у відповідності до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, та розцінюватися як такі, що викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості.

Наявності інших підстав, передбачених положеннями статті 36 КАС України для відводу судді Мороко А.С. позивачем в заяві про відвід не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Мороко А.С. при розгляді даної справи, з матеріалів справи та заява про відвід не містять, позивачем разом із заявою про відвід також не надано.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заява позивача про відвід судді Мороко А.С. по адміністративній справі № 520/4924/19 не містить правового обґрунтування підстав такого відводу, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.12 ст. 40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 36, 39, 40, 241, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про відвід судді по адміністративній справі № 520/4924/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання акту незаконним - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Шевченко