Справа № 379/1652/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 379/1652/18
УХВАЛА

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Кузьменка В. В., суддів Василенка Я. М., Шурка О. І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 19.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Укртрансбезпеки в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 19.02.2019.

Відповідно до ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.4 ст.286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу подано апелянтом 10.04.2019, що свідчить про пропуск строку на апеляційне оскарження вказаного рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду та запропоновано скаржнику подати обґрунтоване клопотання з причинами пропуску такого строку.

Вказану ухвалу отримано апелянтом 13.05.2019, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вказаної ухвали до суду надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на обставини, які на думку апелянта свідчать про неможливість здійснити оскарження у встановлений судом строк.

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до резолютивної частини рішення Таращанського районного суду Київської області від 19.02.2019 апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції. Апелянт керувався саме наданим у рішенні строком для його оскарження та подав скаргу в межах тридцятиденного строку.

Крім того, вказує, що згідно Наказу ГУНП в Одеській області №641 від 20.03.2019 працівників ГУНП в Одеській області було відряджено для несення служби у складі нарядів постів із забезпечення публічної безпеки і порядку на виборчих дільницях з 27.03.2019 по 02.04.2019 терміном на 7 діб.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 28.12.2018 та призначено судове засідання на 08.01.2019 про що повідомлено сторін.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.01.2019 залучено в якості співвідповідача Укртрансбезпеки в Одеській області та призначено розгляд справи на 07.02.2019, про що повідомлено учасників процесу.

В подальшому, після відкладення розгляду справи по різним причинам, розгляд справи призначено на 19.02.2019, про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки (а.с.48).

Тобто, апелянту було відомо про розгляд справи 19.02.2019, цією ж датою і прийнято відповідне рішення суду.

Суд бере до уваги те, що апелянтом не подано жодних належних та достовірних доказів про те, що він цікавився рухом справи та її результатом, зокрема направляв звернення до суду щодо прийнятого у справі рішення.

Для цього апелянт як особа, що бере участь у розгляді справи в якості відповідача, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством щоб бути обізнаним з результатом розгляду справи.

Статтею 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6-7 ч. 5 цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги і документів, що підтверджують повноваження представників.

При цьому, супровідним листом на адресу апелянта направлено текст оскаржуваного рішення 26.02.2019 та отримано останнім 04.03.2019, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.64).

У той же час, лише 10.04.2019 апелянтом подано апеляційну скаргу (згідно штампу на конверті), тобто з порушенням 10-денного строку передбаченого ст. 286 КАС України навіть після отримання копії оскаржуваного рішення 04.03.2019.

Помилкове зазначення судом першої інстанції 30-денного строку на апеляційне оскарження рішення суду не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, адже лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, норми статті 286 КАС України є спеціальними по відношенню до статті 295 КАС України та лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Доводи Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відрядження працівників для несення служби у складі нарядів постів із забезпечення публічної безпеки і порядку на виборчих дільницях з 27.03.2019 по 02.04.2019 терміном на 7 діб, суд відхиляє, оскільки апелянт до 27.03.2019 не був позбавлений можливості оскаржити рішення суду першої інстанції, та апелянт в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності органу Нацполіції, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно - позовної роботи.

Таким чином, зазначені причини пропуску строку на оскарження рішення суду суд визнає неповажними, будь-яких інших причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу до суду, та які б могли бути визнані поважними апелянтом не наведено.

Станом на 12.06.2019 зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 недоліки апеляційної скарги не усунуті, однак, минуло достатньо часу з моменту постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Колегія суддів також враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Вищевикладене перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а відтак необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Визнати вказані Головним управлінням Національної поліції в Одеській області причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 19.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Укртрансбезпеки в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративного стягнення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко