Справа № 766/11431/19
Суддя: Єпішин Ю. М.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

за участю секретаря Капітонової А.Ф.,

представника позивача Демідова А.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

адвоката Мельника Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за адміністративним позовом Суворовського районного відділу у м.Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

встановив:

07.06.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у яком просив суд: примусово видворити за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 ; затримати з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.05.2019 року до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області надійшло Обґрунтоване Звернення щодо подальшого перебування на території України Головного Управління Національної поліції в Херсонській області за вих. № 591/16/01-2019 від 05.05.2019 року, щодо вжиття відповідних заходів та здійснення перевірки подальшого законного перебування на території України громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 . За інформацією, що викладено у зверненні ГУНП в Херсонській області встановлено, що в ході проведення профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, з метою недопущення легалізації іноземцями з кримінальним минулим, «кримінальним авторитетам», їх зв`язками, учасникам організаційних груп, злочинних організацій та особам, які негативно впливають на криміногенні обставини на території України встановлено, що в Державній установі "Дар`ївська виправна колонія №10", відбуває покарання громадянин Республіки Грузія ОСОБА_1 . За наявною інформацією вказана особа прибула на територію України 15.06.2014 року через КПП «Бориспіль», законний строк перебування на території України закінчився 13.09.2014 року та приєдналась до злочинного угруповання, учасники якого на території Одеської області вчиняли злочини корисливо-насильницької спрямованості та перебували під впливом особи яка має статус у кримінальному світі «злодій у законі». ОСОБА_1 неодноразово засуджений. Під час відбування покарання в «Державній установі Південна виправна колонія (№51)» м. Одесса, ОСОБА_1 . неодноразово порушував внутрішній режим, намірів стати на шлях виправлення не мав. За наявною інформацією під впливом «авторитетів» злочинного світу 27.05.2019 року прийняв учать в організації «заколоту» у «Державній установі Південна виправна колонія (№51)» м. Одесса. Після знешкодження «заколоту» переміщений для подальшого відбування покарання до «Дар`ївської виправної колонії (№10)». 07.06.2019 року звільнений з Державної установи «Дарївська виправна колонія № 10» та доставлений до Суворовського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області для з`ясування обставин подальшого перебування на території України. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол № МХС 000092 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП . Позивачем зазначається, що ОСОБА_1 законних підстав для перебування на території України не має, документи відсутні. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову про його видворення не заперечував, проти затримання заперечуваі, зазначивши, що має гроші на проживання та родичів у м. Одесі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 3 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 289 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

Судом встановлено, що 06.05.2019 року до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області надійшло Обґрунтоване Звернення щодо подальшого перебування на території України Головного Управління Національної поліції в Херсонській області за вих. № 591/16/01-2019 від 05.05.2019 року, щодо вжиття відповідних заходів та здійснення перевірки подальшого законного перебування на території України громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі зверненні ГУНП в Херсонській області від 05.05.2019 року вбачається, що працівниками УСР ГУНП в Херсонській області в ході проведення профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері, з метою недопущення легалізації іноземцями з кримінальним минулим, «кримінальним авторитетам», їх зв`язками, учасникам організаційних груп, злочинних організацій та особам, які негативно впливають на криміногенні обставини на території України встановлено, що в Державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10), відбуває покарання громадянин Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наявною інформацією вказана особа прибула на територію України 15.06.2014 через КПП «Бориспіль», законний строк перебування на території України закінчився 13.09.2014 (по теперішній час державний кордон не перетинав) та приєдналась до злочинного угруповання, учасники якого на території Одеської області вчиняли злочини корисливо-насильницької спрямованості та перебували під впливом особи яка має статус у кримінальному світі «злодій у законі»

14.12.2015 року ОСОБА_1 засуджено Овідіопольським районним судом Одеської області (справа №509/5186/15-к), за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, до 3 місяців арешту, після чого 13.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси (справа № 520/10553/16-к), за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, засуджено до 4 років позбавлення волі. Початок строку покарання: 12.08.2016 року, кінець строку покарання 07.06.2019 року.

Під час відбування покарання в «Державній установі Південна виправна колонія (№51)» м. Одесса, ОСОБА_1 . неодноразово порушував внутрішній режим, намірів стати на шлях виправлення не мав. За наявною інформацією під впливом «авторитетів» злочинного світу 27.05.2019 року прийняв учать в організації «заколоту» у «Державній установі Південна виправна колонія (№51)» м Одесса. Після знешкодження «заколоту» переміщений для подальшого відбування покарання до «Дар`ївської виправної колонії (№10)».

07.06.2019 року ОСОБА_1 звільнений з Державної установи «Дарївська виправна колонія № 10» та доставлений до Суворовського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області для з`ясування обставин подальшого перебування на території України.

Співробітниками Суворовського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області було складено Довідку про особу від 07.06.2019 року відносно громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., складено адміністративний протокол № МХС 000092 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданих письмових пояснень громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній прибув на територію України у 2014 році. Вчасно територію України не покинув, документа, що дає право на перетин кордону України відсутній. За даними Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_1 . постійного місця проживання на території Одеської області не має, законі підстави перебування на території України відсутні. На момент виявлення Відповідача ним було порушено норми міграційного законодавства України, а саме порушення терміну законного перебування в Україні. Під час перебування на території України до міграційної служби щодо продовження строку перебування на території України та отримання статусу біженця чи додаткового захисту відповідач не звертався.

На даний час відповідач на території України знаходиться незаконно, належного підтвердження постійного місця проживання та законного джерела існування не має, мети перебування та родинних зв`язків з громадянином України ОСОБА_1 до суду не надано.

Відповідно до положень п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Статтею Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідно до ч. 15 ст. 289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України, Законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 1 статті 26 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідач і надалі буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що громадянин Республіки Грузія ОСОБА_1 , грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ухиляєвсяся від виїзду із України, не має документу, що надає право на виїзд з України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування найбільш суворого заходу, передбаченого ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та видворити його за межі території України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 72-77, 241-246 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації особи та забезпечення видворення за межі території України.

Видворити за межі України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин