Справа № 2540/2496/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2496/18 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Ісаєнко Ю.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національноі поліціі України - Голового управління Національноі поліції в Чернігівській області, третя особа без самостійних вимог - Прилуцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національноі поліціі України - Голового управління Національноі поліції в Чернігівській області, третя особа без самостійних вимог - Прилуцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 18.01.2018 №29 "Про призначення та проведення службового розслідування";

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 13.04.2018 №598 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.06.2018 №155о/с "Про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ";

- поновити позивача на посаді старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 04.06.2018;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.06.2018 до моменту фактичного поновлення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів даної справи убачається, що 30.12.2016 підполковника поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області згідно наказу ГУНП в Чернігівській області від 30.12.2016 №267о/с (т.1 а.с.22).

04.12.2017 наказом Національної поліції України №1246 "Про призначення та проведення службового розслідування", з метою перевірки відомостей щодо можливих неправомірних дій начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про які йдеться в листі старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В., було призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов`язків підполковника поліції ОСОБА_1 (т.1 а.с.23-24).

В подальшому, наказом Національної поліції України від 05.01.2018 №7 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області" було звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Прилуцького відділу поліції та наказом ГУНП в Чернігівській області від 29.01.2018 №34о/с підполковника поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, та одночасно звільнено з посади начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (т.1 а.с.25).

При цьому, 28.12.2017 до Національної поліції України надійшов лист старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В. щодо можливих неправомірних дій начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_1 (т.8 а.с.12-13).

З метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у листі старшого слідчого з особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В., щодо можливих неправомірних дій начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, що виявилися в систематичному безпідставному залишені місця несення служби в робочий час, наказом Національної поліції України від 18.01.2018 №29 було призначено службове розслідування. Наказ видано за підписом голови ОСОБА_4 . (т.1 а.с.135).

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002370, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 щодо набуття у власність активів у значному розмірі, законність яких не підтверджено доказами та декларування недостовірної інформації працівниками Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-1, ч.1 ст.368-2 КК України. Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.04.2015 по 16.11.2017 користувався номерами мобільних телефонів НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" та НОМЕР_2 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар". На протязі зазначеного періоду ОСОБА_1 систематично виїжджав до м.Кременчук Полтавської області, у тому числі у робочі дні, що підтверджується протоколами огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017 та від 02.03.2018 (т.9 а.с.5-31, 108-363).

Відповідно до листа старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В. від 28.12.2017 (т.8 а.с.12-13), останній просив врахувати вищезазначену інформацію та протокол огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017 у ході проведення службового розслідування, яке проводиться на підставі наказу Національної поліції України від 04.12.2017 №1246, приєднати їх до матеріалів та надати належну оцінку діям ОСОБА_1 за встановленими фактами його невиходу на роботу.

Враховуючи те, що для встановлення всіх обставин подій необхідно було провести значну кількість заходів, спрямованих на встановлення можливих фактів порушення законодавства ОСОБА_1 , було прийнято рішення призначити службове розслідування, проведення якого доручити співробітникам Департаменту внутрішньої безпеки (далі - ДВБ), Департаменту кадрового забезпечення (ДКЗ) та Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (ДОАЗОР).

Протокол огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017 складено головним оперуповноваженим - інспектором ДВБ капітаном поліції Лук`янчуком Ю.Л. на виконання доручення слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В. від 22.12.2017 №07/1/2-19415-17 в рамках кримінального провадження від 24.07.2017 №0002370 за результатом проведення огляду носіїв інформації - оптичних дисків в кількості 2 шт. (т.9 а.с.5-31).

Відповідно до протоколу, за результатами аналізу інформації в хронологічному порядку встановлено місце перебування телефону НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_1 та результати якого наведено у вигляді таблиці. Зазначену таблицю з урахуванням вихідних, святкових днів та періоду перебування у відпустках проаналізовано, в результаті чого встановлено такі дні перебування телефону НОМЕР_1 в м.Кременчук Полтавської області у 2017 році: 13.02.2017 (понеділок), 14.02.2017 (вівторок), 15.02.2017 (середа), 16.02.2017 (четвер). 31.03.2017 (п`ятниця). 03.04.2017 (понеділок), 05.06.2017 (понеділок), 23.06.2017 (п`ятниця), 04.09.2017 (понеділок), 18.09.2017 (понеділок), 19.09.2017 (вівторок). 20.09.2017 (середа), 09.10.2017 (понеділок), 10.10.2017 (вівторок), 16.10.2017 (понеділок), 23.10.2017 (понеділок), 03.11.2017 (п`ятниця), 06.11.2017 (понеділок). 13.11.2017 (понеділок).

Аналізуючи записи у Журналах здавання (приймання) під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключів від них, членами комісії по проведенню службового розслідування встановлено, що за 05.06.2017, 18.09.2017, 19.09.2017, 20.09.2017, 09.10.2017, 10.10.2017, 16.10.2017 у вказаних Журналах відсутні відомості про здавання-приймання під охорону службових приміщень Прилуцького відділу поліції (т.8 а.с.136-148, 149-159).

Опитаний під час проведення службового розслідування за вказаним фактом заступник начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області - начальник слідчого відділення підполковник поліції Хворостенко О. П. пояснив, що кожного ранку за участю керівництва у відділі проводяться наради. Дійсно були випадки, коли наради проводились без участі ОСОБА_1 Конкретні дати його відсутності не пам`ятає, при цьому, підстави його відсутності йому не відомі. ОСОБА_1 міг бути на лікарняному, у відпустці, або на нарадах в інших підрозділах чи установах. Додав, що періодично до нього звертався ОСОБА_1 з проханням провести нараду без його участі.

Опитаний за вказаним фактом заступник начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області підполковник поліції Степанець С.М. пояснив, що факти безпідставного залишення ОСОБА_1 робочого місця в робочий час з подальшим виїздом до м.Кременчук Полтавської області, йому не відомі. Крім того, йому не відомі факти систематичного запізнення ОСОБА_1 на робоче місце. Додав, що періодично до нього звертався ОСОБА_1 з проханням провести нараду без його участі.

Опитаний за вказаним фактом ОСОБА_1 пояснив, що 17.07.2015 був призначений на посаду начальника Прилуцького міського відділу УМВС України в Чернігівській області. А з 05.12.2016 на посаду начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. У вказаний період був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживав у АДРЕСА_2 . До м.Кременчука та смт.Козельщина, де проживають його батьки їздив не часто. Перебував на службі в м.Прилуки та постійно там проживав. Вказати дні тижнів та інші обставини виїзду до вище зазначених населених пунктів у зв`язку із перебігом тривалого часу не зміг. Випадків несвоєчасного виходу на роботу або відсутності його на службі без поважних причин не було. Повідомити про місце його перебування 09.04.2015, 29.06.2015, 18.12.2015, 18.03.2016, 14.10.2016, 12.12.2016, 18.09.2017, 19.09.2017 та 09.10.2017 не зміг, оскільки щодня у житті керівника підрозділу відбувається велика кількість подій, та враховуючи значний час, який минув, не зміг чітко зазначити хронологію своїх дій у вказані дати. Щодо перебування відповідно до протоколу огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017, мобільного номеру телефону НОМЕР_1 в м .Кременчук Полтавської області , пояснив, що його телефон могли використовувати батько, мати, дружина, діти та інші родичі, яким потрібно було здійснити телефонні дзвінки. Крім того, телефонний апарат неодноразово виходив із ладу, тому був змушений залишати його на ремонт у відповідних спеціалістів. Вказати імена, адреси, кому саме залишав телефон він не зміг, оскільки здавав телефон різним спеціалістам, залежно від особливостей поломок, а також якості попередньо виконаних робіт з ремонту. Щодо відсутності його підписів в будь-яких документах у вище зазначені дні, пояснив, що його відсутність під час робочого часу могла бути зумовлена його знаходженням на нарадах у виконкомі та Прилуцькій міській раді, сесіях рад та у населених пунктах з виїздом на місця подій, що можуть викликати суспільний резонанс, виконанням інших обов`язків керівника відділу, у тому числі виїздом у службовій необхідності до ГУНП в Чернігівській області (т.8 а.с.298-301).

Також на виконання доручення слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокурату України Павлюка Ф.В. від 15.02.2018 №07/1/2-19415-17 в рамках кримінального провадження від 24.07.2017 №0002370, головним оперуповноваженим - інспектором Департаменту внутрішньої безпеки капітаном поліції Лук`янчуком Ю.Л. за результатом проведення огляду носіїв інформації - оптичних дисків в кількості 2шт. складено протокол огляду оптичних носіїв інформації від 02.03.2018, які надіслано до Генеральної прокуратури України для приєднання до матеріалів кримінального провадження (т.9 а.с.108-363).

07.03.2018 на адресу Генеральної прокуратури України підготовлено лист вих.№1885/4201/04-18 та 14.03.2018 Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України отримано другий примірник протоколу огляду оптичних носіїв інформації від 02.03.2018, який приєднано до матеріалів службового розслідування.

Під час проведення аналізу протоколу огляду оптичних носіїв інформації від 02.03.2018 встановлено, що мобільні телефони НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , якими користується ОСОБА_1 , перебували за адресою: Полтавська області, м.Кременчук у конкретні дні та години.

До Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на виконання надійшло доручення слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Вавринчука Є. від 14.03.2018 №07/1/2-19415-17 в рамках кримінального провадження від 24.07.2017 № 0002370 щодо допиту власників мобільних телефонів з якими спілкувався ОСОБА_1 31.12.2016 під час перебування у Полтавській області, а також допитів осіб, з якими спілкувався ОСОБА_1 з метою встановлення фактів перебування та проживання останнього у Полтавській області, зокрема, у м.Кременчук, у визначені дні (т.9 а.с.51-52).

Під час виконання доручення отримано матеріали (про допити свідків), які на підставі листа Генеральної прокуратури України від 19.03.2018 приєднано до матеріалів службового розслідування (т.9 а.с.53-88).

В ході службового розслідування був опитаний ОСОБА_7 , який повідомив, що він дійсно знає ОСОБА_1 , так як останній у 2014 році був кандидатом у народні депутати України на одномандатному виборчому окрузі №146 та інформація щодо нього розміщена в мережі Інтернет. ОСОБА_7 повідомив, що бачив ОСОБА_1 18.09.2017 в м.Кременчук Полтавської області приблизно о 9 годині ранку. В цей час ОСОБА_7 по терміновим справам проїздив біля його будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 стояв на вулиці біля будинку (т.9 а.с.75-81).

Опитаний ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_1 йому відомий так як останній проводив активну діяльність у м.Кременчук. Про нього розміщено багато інформації у мережі Інтернет. Також ОСОБА_8 повідомив, що 18.09.2017, приблизно о 12.30 бачив ОСОБА_1 біля бізнес центру "Бізнес букет", який розташований по вул.Першотравневій у м.Кременчук. ОСОБА_1 виходив з автомобіля марки "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_3 та направлявся у бік бізнес центру (т.9 а.с.82-88).

Опитаний ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_1 йому відомий особисто та проживає у двоповерховому будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною. Також, ОСОБА_9 повідомив, що бачив ОСОБА_1 у м.Кременчук з 18.09.2017 по 20.09.2017. Зокрема, як ОСОБА_1 проїжав на автомобілі марки "Toyota Camry" та з пакунками заходив до свого будинку (т.9 а.с.68-74).

Крім цього, опитані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , повідомили, що вони спілкувалися по мобільному телефону НОМЕР_1 безпосередньо із ОСОБА_1 Факт спілкування за вказаним номером телефону з родичами ОСОБА_1 та з іншими сторонніми особами, опитані особи заперечили (т.9 а.с.53-67, 108-363).

Враховуючи зібрані докази, в ході службового розслідування комісією Національної поліції України було встановлено, що ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, яке полягає у відсутності на службі без поважних причин 18.09.2017 та 19.09.2017 (т.9 а.с.100).

За наслідками службового розслідування 13.04.2018 наказом Національної поліції України №598о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, було звільнено зі служби в поліції (т.1 а.с.34).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 04.06.2018 №155о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції (т.1 а.с.36).

Вважаючи, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відбулось з грубим порушенням норм чинного законодавства, а прийняті накази Національної поліції України від 18.01.2018 №29 "Про призначення та проведення службового розслідування" та від 13.04.2018 №598о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ", і наказ ГУНП в Чернігівській області від 04.06.2018 №155о/с є незаконними та мають бути скасовані, а позивач поновлений на службі із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII, яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 вказаного Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 7 названого Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.

Згідно статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Статтею 10 Статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Пунктом 8 ч.1 статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що наказом Національної поліції України від 18.01.2018 №29 було призначено службове розслідування з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у листі старшого слідчого з особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В. (т.8 а.с.12-13), щодо можливих неправомірних дій начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 , що виявилися у систематичному безпідставному залишені місця несення служби в робочий час.

На час проведення службового розслідування підполковника поліції ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків (т.1 а.с.23-24).

Проведення службового розслідування доручили співробітникам Департаменту внутрішньої безпеки (далі - ДВБ), Департаменту кадрового забезпечення (ДКЗ) та Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (ДОАЗОР).

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002370, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 щодо набуття у власність активів у значному розмірі, законність яких не підтверджено доказами та декларування недостовірної інформації працівниками Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-1, ч.1 ст.368-2 КК України. Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.04.2015 по 16.11.2017 користувався номерами мобільних телефонів НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" та НОМЕР_2 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар". На протязі зазначеного періоду ОСОБА_1 систематично виїжджав до м.Кременчук Полтавської області, у тому числі у робочі дні, що підтверджується протоколами огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017 та від 02.03.2018 (т.9 а.с.5-31, 108-363).

За результатами службового розслідування прийнято рішення накласти на начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 13.04.2018 №598о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, було звільнено зі служби в поліції (т.1 а.с.34).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 04.06.2018 №155о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу супроводження та розвитку інформаційних систем і баз даних управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції (т.1 а.с.36).

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

При цьому, ст.26, 27 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення повинно відповідати тяжкості вчиненого проступку і ступеню провини. За вчинений дисциплінарний проступок накладається тільки одне стягнення. При визначенні виду і міри покарання беруться до уваги: характер проступку, його наслідки, обставини, за яких його було вчинено, попередня поведінка винного, його ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного стягнення і може провадитись за систематичне порушення дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, наявність факту прогулу позивача (в тому числі відсутності його на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, тобто наявність факту порушення позивачем службової дисципліни, яке полягає у відсутності на службі без поважних причин 18.09.2017 та 19.09.2017, підтверджується протоколом огляду оптичних носіїв інформації від 27.12.2017 складеним головним оперуповноваженим - інспектором ДВБ капітаном поліції Лук`янчуком Ю.Л. на виконання доручення слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Павлюка Ф.В. від 22.12.2017 №07/1/2-19415-17 в рамках кримінального провадження від 24.07.2017 №0002370 за результатом проведення огляду носіїв інформації - оптичних дисків в кількості 2 шт. (т.9 а.с.5-31); показаннями начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області - начальника слідчого відділення підполковник поліції Хворостенка О.П та заступника начальника Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_16 М., які були опитані під час проведення службового розслідування; протоколом огляду оптичних носіїв інформації від 02.03.2018; протоколом огляду оптичних носіїв інформації від 02.03.2018; матеріалами (про допити свідків), отриманими на виконання доручення слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Вавринчука Є. від 14.03.2018 №07/1/2-19415-17 в рамках кримінального провадження від 24.07.2017 № 0002370.

Таким чином, при визначені виду дисциплінарного стягнення, відповідачем вірно було враховано, що наказом Національної поліції України від 05.01.2018 №7, за результатами проведення службового розслідування відповідно до наказу Національної поліції України від 04.12.2017 №1246, за неналежну організацію діяльності Прилуцького відділу поліції, недостатній контроль та координацію роботи підпорядкованих Варвинського, Ічнянського, Талалаївського та Срібнянського відділень поліції та за виявлення ряду інших суттєвих недоліків службової діяльності, підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено з посади. А відтак, оскільки на момент призначення нового службового розслідування ОСОБА_1 залишався поліцейським, то за вчинення протиправних діянь підлягав притягненню до дисциплінарної відповідальності за інший проступок, у зв`язку з чим відповідач мав обгрунтовані підстави для застосування до нього більш суворого покарання.

Отже, прийняття спірного наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції відповідачем було прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких його було вчинено, наслідків такого проступку, у зв`язку з чим дотримано вимоги ст. 26 та 27 Дисциплінарного статуту.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час прийняття оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та правомірне рішення із повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ганечко О.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Повний текст постанови виготовлено - 12.06.2019р.