Справа № 400/2553/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2553/18
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року, прийнятого у порядку письмового провадження (суддя Гордієнко Т.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЮЖЕЛЕКТРОМОНТАЖ" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.02.2013 р. № , № ,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

29 березня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП ЮЖЕЛЕКТРОМОНТАЖ", звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області та просило скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.02.2013 р. № , № .

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в період з 29.01.2013 по 01.02.2013 з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правовідносин з ТОВ "ТМФ Транспосервіс-ЛТД" у лютому-березні 2012, ТОВ "Будівництво Укр-М" у грудні 2011, ТОВ "Електромонтаж-Трейд" у жовтні-грудні 2011, відповідач дійшов необгрунтованого висновку про порушення вимог чинного законодавства та відсутності реального факту здійснення господарських операцій.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 15.04.2013 у задоволенні адміністративного відмовив з тих підстав, що з урахуванням обставин, встановлених у ході податкової перевірки, метою господарських операції між позивачем та його контрагентами ТОВ «ТМФ «ТРАНСПОСЕРВІС-ЛТД», ТОВ «БУДІВНИЦТВО УКР-М», ТОВ «ЕЛЕКТРОМОНТАЖ-ТРЕЙД» було штучне формування податкової вигоди.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 26.11.2013 рішення суду першої інстанції скасував та адміністративний позов задовольнив: визнав незаконними та скасував податкові повідомлення-рішення від 27.02.2013 № , № .

Задовольняючи повні вимоги товариства, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновок контролюючого органа про безтоварність господарських операцій зроблений без урахування первинної документації, наданої позивачем на підтвердження реальності спірних операцій та надання їм належної оцінки.

Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.04.2013 року та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду скасовані повністю і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення,яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зокрема відповідач зазначає,що зазначені документи не є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінінсову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вищезазначеною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача,розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів п.2 ч.1 ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання , хоча вони були належним чином повідомлені про дату ,час і місце судового засідання.

Обставини справи.

В період з 29.01.2013 р. по 01.02.2013 р. у приміщенні Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової інспекції проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ВКП Южелектромонтаж".

За результатами якої складений акт від 07.02.2013 №373/22-200/35273448 про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ "ВКП Южелектромонтаж" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" у лютому-березні 2012, ТОВ "Будівництво УКР-М" у грудні 2011, ТОВ "Електромонтаж-Трейд" у жовтні-грудні 2011 в якому встановлені порушення ТОВ "ВКП Южелектромонтаж", а саме: занижено податок на прибуток на суму 59064, 00 грн. (внаслідок порушень п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.8 ст. 138, п.139.1.9. п.139.1 ст. 139 ПК Украйни); занижено податок на додану вартість у сумі 51665,00 грн. (внаслідок порушень п.198.3, п198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.200 ПК України).

На підставі акта перевірки від 07.02.2013 №373/22-200/3573448 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- по податку на додану вартість від 27.02.2013 р. № на загальну суму 64581,25 грн., у т.ч. основний платіж 51665,00 грн., штрафні санкції на суму 12916,25 грн.

- по податку на прибуток від 27.02.2013 р. № на загальну суму 59983,75 грн., у т.ч. основний платіж 59064,00 грн., штрафні санкції в сумі 919,75 грн.

Щодо контрагента позивача ТОВ "Електромонтаж-Трейд" в акті перевірки зазначено:

Відповідно до наданих документів ТОВ "Електромонтаж-Трейд" на адресу позивача виписані податкові та видаткові накладні від 27.10.2011, 31.10.2011, 30.11.2011, 21.12.2011, 27.12.2011 на придбання ТМЦ. Розрахунки виконані між сторонами у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями. Відповідно до бухгалтерського обліку ТМЦ оприбутковані.

Актом перевірки від 01.03.2012 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Електромонтаж-Трейд" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період жовтень, листопад, грудень 2011 року" встановлено, у підприємства відсутні можливості здійснювати господарську діяльність.

Крім того, у ході перевірки проведеними розшуковими заходами встановлено, що за податковою адресою ТОВ "Електромонтаж-Трейд" не знаходиться. В результатах аналізу фінансово-господарської діяльності зазначено, що наявні матеріальні та людські ресурси відсутні для проведення операцій з купівлі - продажу товарів (робіт, послуг) у тих об`ємах, задекларовані згідно наданої підприємством звітності внаслідок чого на підставі наявної інформації, реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Електромонтаж-Трейд" з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями не підтверджується.

Щодо контрагента ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" позивач надав при перевірці договір поставки від 01.02.2012 № 4/12, укладений з ТОВ "ТМФ"Транспосервіс-ЛТД", відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця кабельно-провідникову та електротехнічну продукцію. ТОВ "ТМФ"Транспосервіс-ЛТД виписало на адресу позивача податкові та видаткові накладні від 30.03.2012,16.02.2012.Розрахунки відбулись у безготівковій формі. Придбаний товар оприбуткований у бухгалтерському обліку.

В акті перевірки зазначено, що на підприємстві - ТОВ "ТМФ"Транспосервіс-ЛТД відсутні трудові ресурси, транспортні засоби, складські приміщення, виробничі потужності, а отже відсутні всі необхідні умови для здійснення фінансово-господарської діяльності ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС складено акт № 155/22-200/1385314 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період березень 2012", яким встановлено, у підприємства відсутні можливості здійснювати господарську діяльність.

У період з жовтня по грудень 2011 позивач перебував у господарських відносинах з ТОВ "Будівництво УКР-М". Відповідно до наданих документів ТОВ "Будівництво УКР-М" на адресу ТОВ "ВКП Южелектромонтаж" виписано податкові накладні та акти прийому виконаних робіт від 29.12.2011-улаштування додаткової кабельної лінії, від 29.12.211 - виготовлення і монтаж кабельних конструкцій, розробка грунту для прокладки кабельної траси. Розрахунки між сторонами здійсненні у безготівковій формі. Зазначені роботи відображені у бухгалтерському обліку.

20 вересня 2012 складено акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС № 759/22-225/37031516 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Будівництво УКР-М" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками за жовтень, листопад 2010, грудень 2010, квітень, травень 2011, жовтень 2011, листопад, грудень 2011, січень 2012, лютий 2012 та контрагентами - покупцями", встановлено, у підприємства відсутні можливості здійснювати господарську діяльність.

Також встановлено, що у ТОВ "Будівництво УКР-М" відсутня у жовтні, листопаді, грудні 2010, квітні, травні, жовтні, листопаді, грудні 2011 та січні, лютому 2012 господарська діяльність, відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг) та встановлено укладання нікчемних (недійсних) цивільно-правових відносин та проведення безтоварних операцій з метою штучного формування валових доходів, валових витрат, податкового зобов`язання та податкового кредиту.

Таким чином, перевіряючи в акті перевірки дійшли висновку, що у контрагентів - постачальників ТОВ "ВКП Южелектромонтаж" відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що угоди, які були укладені між позивачем та ТОВ "Електромонтаж-Трейд", ТОВ "Будівництво Укр-М", ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар та послуги, які придбавав позивач притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та витрат за результатами господарської діяльності з цими контрагентами є правомірним.

Позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства його контрагентами. Також чинне законодавство не ставить право на податковий кредит у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України),Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.138.1, 138.8 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності.

Згідно п. п. 139.1.9., п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності та не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними бухгалтерськими документами, документами не включаються до валових витрат.

Відповідно до п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно де статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) ті послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях, межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1, 200.2 с. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 99б-ХІУ (у редакції, що діяла на момент виникнення сііірнйх правовідносин) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є саме те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що актом перевірки від 07.02.2013 №373/22-200/35273448 про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ "ВКП Южелектромонтаж" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" у лютому-березні 2012, ТОВ "Будівництво УКР-М" у грудні 2011, ТОВ "Електромонтаж-Трейд" у жовтні-грудні 2011 (далі - акт перевірки) в якому встановлені порушення ТОВ "ВКП Южелектромонтаж", а саме: занижено податок на прибуток на суму 59064, 00 грн. (внаслідок порушень п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.8 ст. 138, п.139.1.9. п.139.1 ст. 139 ПК Украйни); занижено податок на додану вартість у сумі 51665,00 грн. (внаслідок порушень п.198.3, п198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.200 ПК України).

На підставі акта перевірки від 07.02.2013 №373/22-200/3573448 прийнято податкові повідомлення-рішення: по податку на додану вартість від 27.02.2013 р. № на загальну суму 64581,25 грн., у т.ч. основний платіж 51665,00 грн., штрафні санкції на суму 12916,25 грн., по податку на прибуток від 27.02.2013 р. № на загальну суму 59983,75 грн., у т.ч. основний платіж 59064,00 грн., штрафні санкції в сумі 919,75 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що угоди, які були укладені між позивачем та ТОВ "Електромонтаж-Трейд", ТОВ "Будівництво Укр-М", ТОВ "ТМФ "Транспосервіс-ЛТД" спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар та послуги, які придбавав позивач притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та витрат за результатами господарської діяльності з цими контрагентами є правомірним.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів виключно у разі фактичного здійснення платником податків господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Таким чином, встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції із зазначеними контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Доказів того, що порушена кримінальна справа та є вирок суду стосовно визнання винних осіб по створенню фіктивного підприємства відповідачем суду не надано.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП ЮЖЕЛЕКТРОМОНТАЖ" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.02.2013 р. № , № .

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Так, стаття 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України ,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно ч. 5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.311,316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області, 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул..Лягіна, будинок 6, на користь Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 39394259; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; кодкласифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2802,71 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.