Справа № 640/2228/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2019 року № 640/2228/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Регіональної організації Політичної партії "Опозиційний блок" в місті

Києві

до Національного агентства з питань запобігання корупції

треті особи, що не Політична партія "Опозиційний Блок",

заявляють Регіональна організація Політичної партії "Опозиційний блок" в

самостійних вимог Чернігівській області

на предмет спору:

про визнання протиправним та скасування рішення

представники позивача: Годованюк О.В., Пархомчук Р.І.;

учасників справи: відповідача: Добролюбов В.І. , Гой О.В. ;

третьої особи-1: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7;

третя особа-2 - ОСОБА_4

(в судовому засіданні 30.05.2019, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

В С Т А Н О В И В:

Регіональна організація Політичної партії "Опозиційний блок" в місті Києві (адреса: 04070, м. Київ, вул. Волоська, буд. 6/14, ідентифікаційний код 37311846) (далі - позивач або ПП "Опозиційний блок" в м. Києві або Організація) подала на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Національного агентства з питань запобігання корупції (адреса: 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28, ідентифікаційний код 40381452) (надалі - відповідач або НАЗК або Національне агентство), у якому просить суд:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) у Національного агентства з питань запобігання корупції щодо призупинення перерахування коштів державного бюджету на фінансування політичної партії "Опозиційний Блок" у І кварталі 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення НАЗК № 366 від 01.02.2019 "Про призупинення перерахування політичної партії "Опозиційний Блок" коштів, наданих, для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року";

- зобов`язати Національне агентство перерахувати політичній партії "Опозиційний блок" (ідентифікаційний код на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії АТ "Місто Банк" (МФО 380593) кошти, надані для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року.

В якості підстав позову позивач вказав, що відповідачем прийнято протиправне рішення щодо зупинення фінансування без належних не те підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2019 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 07.03.2019, постановлено залучити Політичну партію "Опозиційний Блок" (адреса: 04070, м. Київ, вул. Волоська, 6/14, ідентифікаційний код 37120464) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (за текстом - третя особа-1 або ПП "Опозиційний Блок").

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.03.2019 передано справу № 640/2228/19 у відповідності до статті 31 КАС України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви третьої особи про відвід судді Пащенка К.С. від розгляду справи № 640/2228/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2019 призначено справу до розгляду у судове засідання на 01.04.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2019 залучено Регіональну організацію Політичної партії "Опозиційний блок" в Чернігівській області (адреса: 14038, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, ідентифікаційний код 37418136) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (в тексті альтернативно - третя особа-2).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Касянюка О.Р. про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У судових засіданнях 01.04.2019 та 15.04.2019 судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання № 23 від 14.03.2019 «Про зупинення провадження справі», з урахуванням поданих доповнень від 12.04.2019, представника Політичної партії "Опозиційний Блок" - Співголови Політвиконкому Касянюка О.Р.

30.05.2019 в судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили, за викладених у мотивувальній частині позовної заяви підстав, задовольнити позов.

Представники відповідача наголосили на наявності підстав для відмови в задоволенні позову повністю, за наведених у відзиві обставин.

Зокрема, відповідач акцентує відсутність підстав для скасування рішення НАЗК, оскільки таке рішення прийнято суб`єктом владних повноважень без порушення вимог чинного законодавства.

У своїй відповіді на відзив Організація відзначила відсутність підстав для зупинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії «Опозиційний блок».

15.04.2019 через канцелярію до суду від НАЗК надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідачем, за тотожних обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, зауважується про необґрунтованість позову.

Третя особа-1 письмових пояснень на позов або відзив до суду не надала.

15.04.2019 до суду третя особа-2 подала письмові пояснення щодо суті спору та відмітила, що жодних прав на отримання коштів державного фінансування статутної діяльності політичних партій Регіональна організація Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» в м. Києві не має, у зв`язку з чим Рішення НАЗК не порушує її права та інтереси, їх порушення належним чином не обґрунтоване, тому у позові повинно бути відмовлено повністю.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.02.2019 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 366 «Про зупинення перерахування політичній партії «Опозиційний блок» коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності» (в мотивувальній частині рішення - Оскаржуване рішення або Спірне рішення або Рішення).

Позивач зазначає, що набув статусу юридичної особи у встановленому законодавством порядку та має відповідний поточний рахунок у банківській установі, на який протягом 2017 та 2018 років Політичною партією «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» перераховувалися кошти на статутну діяльність Організації, які у свою чергу третя особа-1 отримувала від відповідача у вигляді державного фінансування статутної діяльності політичної партії. В цьому аспекті позивачем примічається, що протиправне Рішення відповідача унеможливлює реалізацію Організацією статутних завдань, що є грубим порушенням прав позивача, гарантованим Законом України «Про запобігання корупції».

Організація відзначає, що на позачергових виборах до Верховної ради України 2014 року політична партія «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» посіла четверте місце за кількістю голосів виборців (1 486 203 голосів - 9,43 %). Тобто, політична партія «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» має право на отримання державного фінансування її статутної діяльності.

Позивач вказує, що на виконання положень статті 173 Закону України «Про політичні партії в Україні» політичною партією «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» було відкрито окремий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України в Київській філії AT «МІСТОБАНК», МФО 380593. На цей рахунок політична партія «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» отримувала у передбачених законом строках та розмірах державне фінансування її статутної діяльності у 2017, 2018 роках. З вищезазначеного рахунку третьою особою-1 перераховувалися гарантовані державою кошти для здійснення своїх статутних завдань на рахунок ПП "Опозиційний блок" в м. Києві.

Організацією акцентується, що 21.01.2019 Національним агентством прийнято рішення № 111, у відповідності до змісту якого вирішено розподілити кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій у 2019 році, у такому порядку, зокрема, відповідно до пункту 175 Закону України «Пpo політичні партії в Україні» - політичній партії - «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» - 61 959 000,00 грн.

У подальшому, НАЗК прийнято рішення № 115 від 25.01.2019, яким вирішено надати політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» () у І кварталі 2019 року державне фінансування її статутної діяльності у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у розмірі - 15 489 725,00 грн.

За вказаних обставин та прийнятих відповідачем рішень, позивач вважає, що НАЗК зобов`язане забезпечити перерахування коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT «МІСТО БАНК» (МФО 380593).

На думку позивача, відсутніми були підстави, передбачені Законом України «Про політичні партії в Україні», для призупинення НАЗК фінансування статутної діяльності політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», чим відповідачем порушено положення статей 14, 175 Закону України «Про політичні партії», протиправні дії від чого, в свою чергу, призвели до грубого порушення прав та інтересів позивача, що виявилося у недоотримані коштів державного фінансування.

Також позивач виокремлює, що ані Закон України «Про політичні партії», ані Закон України «Про запобігання корупції» не містить такої компетенції (повноважень) Національного агентства, як «призупинення» перерахування коштів державного бюджету на фінансування політичної партії, як про це ним зазначено у Спірному рішенні, а звернення будь-яких осіб до Національного агентства «щодо утримання від перерахування коштів державного фінансування» не можуть бути підставою для зупинення («призупинення») і взагалі вчинення будь-яких дій НАЗК, які порушують гарантоване державою фінансування статутної діяльності політичних партій, в тому числі і позивача. Відтак, у відповідача відсутня компетенція (повноваження) по призупиненню державного фінансування політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у І кварталі 2019 року.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач подав на розгляд суду відповідний позов.

З викладеними позивачем твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві відмітив, по-перше, що Організація обґрунтувала та не надала жодних доказів того, що НАЗК порушило саме її права, свободи чи інтереси у зв`язку із прийняттям Оскаржуваного рішення. ПП "Опозиційний блок" в м. Києві не є безпосереднім отримувачем фінансування статутної діяльності політичної партії у розумінні норм Закону України «Про політичні партії в Україні», отже не є належним позивачем. У позовній заяві не вказано, яке саме право чи інтерес, що дійсно належать позивачу, порушене відповідачем.

По-друге, на підставі частини першої статті 8, пункту 81 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про політичні партії України», враховуючи листи партії від 24.01.2019 № 7, від 25.01.2019 № 21, від 28.01.2019 № 23 та від 29.01.2019 № 12, які надійшли на адресу Національного агентства, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 640/20930/18, НАЗК 01.02.2019 прийняло рішення № 366 «Про призупинення перерахування політичній партії «Опозиційний блок» коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 019 року» до з`ясування та усунення партією обставин, що зумовили призупинення перерахування відповідних коштів.

Вирішуючи спір по суті, суд зауважує на таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про політичні партії в Україні», Законом України «Про запобігання корупції» (скорочено альтернативно - Закон), та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В площині питань процедури адміністративного оскарження Рішення, суд констатує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наразі, в рамках означеного в частині другій статті 19 Конституції України критерію, а саме: «На підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», суд вказує, що за своєю сутністю цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України - фундаментальна юридична категорія, що є критерієм правового життя суспільства і громадян. Це «комплексне політико-правове явище, що відображає правовий характер організації суспільного життя, органічний зв`язок права і влади, права і держави»; законність - це принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» має значення, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями розуміються як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані «прямі повноваження», так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) - «похідні повноваження».

«У спосіб» значить, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Поряд з цим, суд також виокремлює, що за ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Даний конституційний припис закріплений у ст. 6 КАС України, згідно якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Розкриваючи зміст верховенства права, Європейський суд з прав людини зауважує, що верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом. Дані позиції знаходять своє практичне застосування і у практиці Верховного Суду (постанова від 28 серпня 2018 року, справа № 820/3789/17).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Правову основу діяльності Національного агентства становлять Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти.

Так, наприклад, Законом України «Про політичні партії в Україні», який становить правову основу діяльності Національного агентства, передбачені повноваження Національного агентства з питань запобігання корупції щодо розподілення між політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій (ст. 175).

Слід відмітити, що основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством. Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу (ст. 8 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до ст. 6 Закону, голова Національного агентства має такі повноваження, зокрема: підписує протоколи засідань та рішення Національного агентства; приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Національне агентство; здійснює інші повноваження відповідно до цього та інших законів.

Зважаючи на наведені нормативні приписи, варто зауважити, що Національне агентство, здійснюючи повноваження відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та інших законів, на своєму засіданні, більшістю голосів від його загального складу, приймає відповідні рішення, які, в свою чергу, підписуються головою Національного агентства, чим НАЗК, як центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, який наділений публічно-владними управлінськими функціями на підставі законодавства, здійснює реалізацію своєї компетенції в рамках, в тому числі, прийняття рішення щодо розподілення між політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій.

Таким чином, прийняті Національним агентством на підставі Закону України «Про запобігання корупції» та інших законів рішення, мають відповідати критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, для встановлення обставин протиправності Спірного рішення, необхідним є перевірка судом Рішення на відповідність критеріям, що встановлені в ч. 2 ст. 2 КАС України.

В контексті нормативного регулювання спірних правовідносин та обставин справи, суд акцентує увагу на такому.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Вказаний нормативно-правовий акт, поряд з правовим регулюванням питань, наприклад, суб`єктів, на яких поширюється дія Закону, статусу Національного агентства з питань запобігання корупції, регулює питання повноважень Національного агентства.

В цій частині судом зазначається, що в силу ст. 11 Закону, до повноважень Національного агентства належать: 1) проведення аналізу: стану запобігання та протидії корупції в Україні, діяльності державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у сфері запобігання та протидії корупції; статистичних даних, результатів досліджень та іншої інформації стосовно ситуації щодо корупції; 2) розроблення проектів Антикорупційної стратегії та державної програми з її виконання, здійснення моніторингу, координації та оцінки ефективності виконання Антикорупційної стратегії; 3) підготовка та подання в установленому законом порядку до Кабінету Міністрів України проекту національної доповіді щодо реалізації засад антикорупційної політики; 4) формування та реалізація антикорупційної політики, розроблення проектів нормативно-правових актів з цих питань; 5) організація проведення досліджень з питань вивчення ситуації щодо корупції; 6) здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; 7) координація та надання методичної допомоги щодо виявлення державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування корупціогенних ризиків у своїй діяльності та реалізації ними заходів щодо їх усунення, у тому числі підготовки та виконання антикорупційних програм; 8) здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 81) здійснення у порядку та в межах, визначених законом, державного контролю за дотриманням встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, законним та цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності, своєчасністю подання звітів партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на загальнодержавних та місцевих виборах, повнотою таких звітів, звіту зовнішнього незалежного фінансового аудиту діяльності партій, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей; 82) затвердження розподілу коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, відповідно до закону; 9) забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення; 10) координація в межах компетенції, методичне забезпечення та здійснення аналізу ефективності діяльності уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції; 11) погодження антикорупційних програм державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, розробка типової антикорупційної програми юридичної особи; 12) здійснення співпраці із особами, які добросовісно повідомляють про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону (викривачі), вжиття заходів щодо їх правового та іншого захисту, притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їх прав, у зв`язку з таким інформуванням; 13) організація підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації з питань, пов`язаних із запобіганням корупції, працівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадових осіб місцевого самоврядування (крім підвищення кваліфікації державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування); 14) надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; 15) інформування громадськості про здійснювані Національним агентством заходи щодо запобігання корупції, реалізація заходів, спрямованих на формування у свідомості громадян негативного ставлення до корупції; 16) залучення громадськості до формування, реалізації та моніторингу антикорупційної політики; 17) координація виконання міжнародних зобов`язань у сфері формування та реалізації антикорупційної політики, співпраця з державними органами, неурядовими організаціями іноземних держав та міжнародними організаціями в межах своєї компетенції; 18) обмін інформацією з компетентними органами іноземних держав та міжнародними організаціями; 19) інші повноваження, визначені законом.

З положень статті 19 Конституції України та пунктів 81, 82 частини першої статті 11 Закону, в їх сукупності, випливає, що здійснюючи державний контроль за: а) дотриманням встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, б) законним та цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності, а також затверджуючи розподіл коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, НАЗК діє виключно у порядку та в межах, визначених законом.

В цьому контексті суд зауважує, що, як вже примічалося вище, права Національного агентства передбачені також Законом України «Про політичні партії в Україні», до яких належать повноваження, зокрема, з: прийняття рішення про надання політичній партії державного фінансування її статутної діяльності (частина третя статті 173); розподілу між політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій; щоквартального перерахування коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, на окремі рахунки відповідних політичних партій, зазначених у статті 173 цього Закону; перерахунку на зазначені рахунки політичних партій у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для кожної політичної партії на початку кожного кварталу (стаття 175).

Поряд з цим, НАЗК наділена повноваженнями також щодо прийняття рішення про відмову у наданні політичній партії державного фінансування її статутної діяльності (частина третя статті 173). При цьому, Національне агентство з питань запобігання корупції приймає рішення про ненадання політичній партії державного фінансування її статутної діяльності у разі відсутності у політичної партії права на отримання державного фінансування її статутної діяльності, а також за наявності обставин, передбачених статтею 178 цього Закону. До підстав для припинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії відносяться: 1) застосування до політичної партії заходів кримінально-правового характеру, передбачених Кримінальним кодексом України, у встановленому законом порядку; 2) повторне протягом року вчинення будь-якого з таких порушень: неподання політичною партією до Національного агентства з питань запобігання корупції у встановлений цим Законом строк звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; подання політичною партією до Національного агентства з питань запобігання корупції звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленого з грубим порушенням встановлених вимог, або звіту, який містить недостовірні відомості про майно політичної партії чи кошти або витрати політичної партії в розмірі більше двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного календарного року; умисне отримання політичною партією внеску, отриманого від особи, яка не мала права здійснювати такий внесок, або в розмірі, що перевищує встановлений цим Законом розмір; 3) реорганізація (крім злиття і приєднання до інших політичних партій), ліквідація (саморозпуск) політичної партії; 4) заборона діяльності політичної партії, анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії в порядку, встановленому законом; 5) встановлення судом за позовом Національного агентства з питань запобігання корупції або Рахункової палати фактів, які свідчать про те, що кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії, використані політичною партією на фінансування її участі у виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах або на цілі, не пов`язані із здійсненням її статутної діяльності; 6) невикористання коштів, отриманих на фінансування статутної діяльності політичної партії, протягом одного року з дня, коли такі кошти вперше були зараховані на окремий рахунок політичної партії в установі банку; 7) повторне протягом року зарахування на окремий рахунок політичної партії, відкритий в установі банку України для зарахування коштів державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії, коштів, які заборонено зараховувати на такий рахунок відповідно до цього Закону; 8) подання політичною партією до Національного агентства з питань запобігання корупції заяви про відмову від державного фінансування. У випадку прийняття Національним агентством з питань запобігання корупції рішення про відмову у наданні політичній партії державного фінансування, таке рішення має містити обґрунтування та перелік підстав для відмови.

Зважаючи на приписи ст.ст. 173, 175 Закону України «Про політичні партії в Україні», за наявності на те правових підстав, визначених Законом, НАЗК не обмежене як в прийняті рішення про надання політичній партії державного фінансування її статутної діяльності або про відмову у наданні такого фінансування, так і в здійсненні перерахування коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій.

В той же час, статтею 177 Закону України «Про політичні партії в Україні» встановлений порядок зупинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії, згідно якого державне фінансування статутної діяльності політичної партії зупиняється за рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції у разі:

1) неподання політичною партією звіту про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру у встановлений цим Законом строк;

2) подання політичною партією звіту про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленого з грубим порушенням встановлених вимог, або звіту, який містить недостовірні відомості про майно політичної партії чи кошти або витрати політичної партії в розмірі більше двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного календарного року.

Таким чином, окрім повноважень щодо прийняття рішення про надання політичній партії державного фінансування її статутної діяльності або про відмову у наданні такого фінансування, перерахуванні коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, НАЗК вправі зупинити державне фінансування статутної діяльності політичної партії, з приводу чого Національним агентством має бути прийнято рішення, яке, в той же час, виходячи за аналогією з приписів ч. 6 ст. 173 Закону України «Про політичні партії в Україні», має бути обґрунтованими з наведенням переліку підстав, чітко визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. ч. 6 ст. 173 Закону України «Про політичні партії в Україні», для його прийняття.

Суд виокремлює, що поряд з викладеними правовими особливостями державного фінансування політичних партій, в р. IV1 Закону України «Про політичні партії в Україні» встановлені правила щодо щорічного обсягу державного фінансування статутної діяльності політичних партій; підстав та порядку отримання політичною партією права на державне фінансування її статутної діяльності;

Зокрема, згідно ст.ст. 172, 173 Закону України «Про політичні партії в Україні», щорічний обсяг державного фінансування статутної діяльності політичних партій, які відповідно до цього Закону мають право на таке фінансування, становить дві сотих розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня року, що передує року виділення коштів державного бюджету, помноженого на загальну кількість виборців, які взяли участь у голосуванні у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на останніх чергових або позачергових виборах народних депутатів України. Загальна кількість виборців, які взяли участь у голосуванні у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, визначається на підставі даних протоколу Центральної виборчої комісії про результати останніх чергових або позачергових виборів народних депутатів України у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі. Політична партія має право на отримання державного фінансування її статутної діяльності, якщо на останніх чергових або позачергових виборах народних депутатів України її виборчий список кандидатів у народні депутати України у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі отримав не менше 2 відсотків голосів виборців від загальної кількості голосів виборців, поданих за всі виборчі списки кандидатів у народні депутати України у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі. Для отримання коштів з державного бюджету, що виділяються на державне фінансування статутної діяльності політичної партії, політична партія зобов`язана відкрити окремий рахунок у національній валюті України в установі банку України. Кошти, отримані політичною партією з державного бюджету на фінансування її статутної діяльності, зараховуються виключно на такий окремий рахунок.

Судом установлено, що на позачергових виборах до Верховної ради України 2014 року політична партія «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» посіла четверте місце за кількістю голосів виборців (1 486 203 голосів - 9,43%).

На виконання положень статті 173 Закону України «Про політичні партії в Україні» політичною партією «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» було відкрито окремий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України в Київській філії AT «МІСТОБАНК», МФО 380593, що підтверджується довідкою від 19.01.2017 КФ АТ «МІСТОБАНК». На цей рахунок політична партія «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» отримувала у передбачених законом строках та розмірах державне фінансування її статутної діяльності у 2017, 2018 роках, обставини чого, між іншим, сторонами не заперечуються.

Як свідчать матеріали справи, 29.12.2018 НАЗК прийнято рішення № 3220 «Про затвердження висновків про результати аналізу звітів політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за третій квартал 2018 року», згідно якого вирішено затвердити висновок про результати аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () за третій квартал 20018 року від 28.12.2018 № 820.

21.01.2019 Національним агентством прийнято рішення № 111, у відповідності до змісту якого вирішено розподілити кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій у 2019 році, між політичними партіями на підтримку виборчих списків яких під час останніх позачергових виборів народних депутатів України 2014 року у єдиному загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі було подано не менше п`яти відсотків дійсних голосів виборців у такому порядку, зокрема, відповідно до пункту другого частини першої статті 175 Закону України «Пpo політичні партії в Україні» - політичній партії - «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» - 61 959 000,00 грн.

25.01.2019 НАЗК прийнято рішення № 115, яким вирішено надати політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» () у І кварталі 2019 року державне фінансування її статутної діяльності у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у розмірі - 15 489 725,00 грн. Управлінню планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності перерахувати політичній партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT "МІСТО БАНК" (МФО 380593) кошти, надані для державного фінансування її статутної діяльності у розмірі, зазначеному у пункті і цього рішення.

Зважаючи на наведене, Національним агентством, після прийнятого рішення про затвердження висновку про результати аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () за третій квартал 2018 року від 28.12.2018 № 820, в січні 2019 року прийняті рішення про розподіл коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у 2019 році та про надання політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» () у І кварталі 2019 року державного фінансування її статутної діяльності у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», що, як наслідок, свідчить про висловлення НАЗК своєї позиції в частині наявності правових підстав як для розподілу коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у 2019 році, так і надання політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у І кварталі 2019 року державного фінансування її статутної діяльності у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», що знайшло своє відображення у прийнятих ним, на підставі Закону України «Про політичні партії в Україні» та Закону України «Про запобігання корупції», рішеннях № 111 та № 115.

З матеріалів справи випливає, що 25.01.2019 до Національного агентства надійшов лист № 7 від 24.01.2019 третьої особи-1, за підписом голови Політради (Керівника) політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» Колеснікова Б.В., щодо утримання від перерахування розподілених цій партії коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності у 2019 році.

28.01.2019 на адресу НАЗК від ПП "Опозиційний Блок" надійшли листи № 21 та № 23, за підписом Співголови Політвиконкому політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» Ларіна С.М., в яких вказується про невчинення дій спрямованих на прийняття документів, які не є уповноваженими представниками такої партії та щодо незмінності реквізитів рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у Київській філії AT «МІСТО БАНК», МФО 380593, для отримання бюджетного фінансування політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК». В додаток до поданих листів, серед іншого, підписантом зауважено про долучення копії ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 640/20930/18, якою до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/20930/18 заборонено суб`єктам державної реєстрації, зокрема, Міністерству юстиції України, його департаментам, структурним підрозділам та територіальним органам, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, відділам державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та легалізації громадських формувань, будь-яким іншим державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, а також всім приватним та державним нотаріусам здійснювати державну реєстрацію (проводити реєстраційні дії) будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вулиця Волоська, будинок 6/14), в тому числі, але не виключно щодо зміни керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, перереєстрацію, ліквідацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, та заборонити реєстрацію або скасування реєстрації будь-яких змін інших відомостей.

29.01.2019 до Національного агентства від третьої особи-1 надійшов лист № 12, за підписом голови Політради (Керівника) політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» Колеснікова Б.В., стосовно неперерахування розподілених партії коштів.

01.02.2019 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 366 «Про зупинення перерахування політичній партії «Опозиційний блок» коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності», згідно п. 1 якого призупинено перерахування політичній партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT "МІСТО БАНК" (МФО 380593) коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.01.2019 № 115 "Про надання політичній партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року".

В межах викладених НАЗК у Рішенні обґрунтувань (поданих листів і судового рішення) та зазначення переліку підстав для його прийняття, суд акцентує, що приймаючи до уваги, що приписами статті 177 Закону України «Про політичні партії в Україні» не передбачено такої форми зупинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії як то «призупинення» державного фінансування статутної діяльності політичної партії, з огляду на те, що статтею 177 Закону України «Про політичні партії в Україні» не передбачено інших підстав для зупинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії за рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції, окрім як: 1) неподання політичною партією звіту про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру у встановлений цим Законом строк; 2) подання політичною партією звіту про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленого з грубим порушенням встановлених вимог, або звіту, який містить недостовірні відомості про майно політичної партії чи кошти або витрати політичної партії в розмірі більше двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного календарного року, зважаючи на прийняття НАЗК рішення про затвердження звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" (), враховуючи, що зі змісту Спірного рішення не випливає передбачених виключно статтею 177 Закону України «Про політичні партії в Україні» підстав для зупинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії, необґрунтованим, на думку суду, є Оскаржуване рішення щодо призупинення перерахування політичній партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT "МІСТО БАНК" (МФО 380593) коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.01.2019 № 115 "Про надання політичній партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року".

За викладеного, судом визнаються неаргументованими доводи відповідача щодо обґрунтованості прийнятого Рішення.

Підсумовуючи наведене у відповідних епізодах в цілому, суд дійшов висновку, що Спірне рішення НАЗК прийнято не у відповідності до приписів п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для його скасування, як невмотивованого.

Щодо позовних вимог про зобов`язання НАЗК вчинити певні дії, суд виокремлює таке.

За ст. 14 Закону України «Про політичні партії в Україні» держава гарантує політичним партіям право на кошти та інше майно для здійснення своїх статутних завдань. Надання матеріальної та фінансової підтримки політичним партіям здійснюється у формі: 1) внесків на підтримку партій; 2) державного фінансування статутної діяльності політичних партій у порядку, встановленому цим та іншими законами України.

З припису ст. 14 Закону України «Про політичні партії в Україні» слідує про гарантовану державою фінансову підтримку політичним партіям у вигляді державного фінансування статутної діяльності політичних партій у порядку, встановленому цим та іншими законами України.

Як вже констатувалося судом, Національне агентство наділено, в силу Закону, наділено повноваженнями щодо розподілу між політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій; щоквартального перерахування коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичних партій, на окремі рахунки відповідних політичних партій, зазначених у статті 173 цього Закону; перерахунку на зазначені рахунки політичних партій у розмірі 25 відсотків загального розміру щорічного державного фінансування для кожної політичної партії на початку кожного кварталу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В наведеній частині суд акцентує, що у судовому рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.01.2012 у справі Рисовський проти України Європейський Суд зауважив, що державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на положення Закону України «Про політичні партії в Україні» та Закону України «Про запобігання корупції», а відповідно, враховуючи право політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК" () на отримання державного фінансування її статутної діяльності, а також зважаючи на надані Законом НАЗК прямі повноваження в частині перерахування коштів, виділених з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії "ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК", на окремий її рахунок, з урахуванням судового висновку про скасування Спірного рішення, приймаючи до уваги, що заявлена позивачем вимога про зобов`язання НАЗК вчинити певні дії, по суті, є похідною від вимог про визнання протиправним та скасування Рішення, на переконання суду, обґрунтованими є позовні вимоги про зобов`язання Національного агентства перерахувати політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» (ідентифікаційний код - 37120464) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT «МІСТО БАНК» (МФО 380593) кошти, надані для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року.

Окремо, суд висловлюється щодо заперечень відповідача та третьої особи-2 в частині необґрунтованості доводів позивача про порушення прав та інтересів останнього, позаяк Організація не є безпосереднім отримувачем фінансування статутної діяльності політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», що вказує про відсутність порушеного права та інтересу чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством.

Так, суд підкреслює, що за ст.ст. 3, 4 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах. Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.

З окреслених нормативних положень видно про здійснення політичною партією своєї діяльності згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному Законом України «Про політичні партії в Україні» порядку.

Так, за р. 7 статуту третьої особи-1, регіональна організація партії повноважна здійснювати діяльність партії на відповідній території; координувати діяльність територіальних партійних організацій, що входять до їх складу; організовувати виборчі кампанії партії на відповідній території; співпрацювати з організаціями політичних партій, громадськими об`єднаннями, органами державної влади та органами місцевого самоврядування у вирішенні питань, що випливають із статутних і програмних документів партії, на виконання рішень керівних органів партії. Регіональна організація партії утворюється за рішенням Політвиконкому Партії в Області, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі. До складу регіональної організації партії входять міські організації міст обласного значення та районні організації партії, які діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Регіональна організація партії реєструється у встановленому законодавством порядку. Регіональна організація партії набуває статусу юридичної особи у встановленому законодавством порядку. Регіональна організація партії має право на відкриття рахунків в банківських установах банків України, виготовлення печаток, зразки яких затверджуються Політвиконкомом партії, штампів, бланків зі своїм найменуванням.

З викладених приписів статуту випливає про повноваження регіональної організації партії у вирішенні питань, що випливають із статутних і програмних документів політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК».

Згідно р. 10 статуту, джерелами матеріальної та фінансової підтримки партії, організацій партії є: внески на підтримку партії; державне фінансування статутної діяльності партії у порядку, встановленому іншим законодавством України; інші надходження, набуття яких не забороняється законами України. Внеском на підтримку партії є грошові кошти чи інше майно, переваги, пільги, послуги, позики (кредити), нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального або негрошового характеру, у тому числі членські внески членів партії, спонсорство третіми особами заходів чи іншої діяльності на підтримку партії, товари, роботи, послуги, надані або отримані безоплатно чи на пільгових умовах (за ціною, нижчою за ринкову вартість ідентичних або подібних робіт, товарів та послуг на відповідному ринку), отримані партією, зареєстрованою в установленому порядку організацією партії, пов`язаною особою партії чи її організації, висунутим партією чи її організацією кандидатом на виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах (шляхом перерахування або переказування до виборчого фонду на відповідних виборах) або надані партії, зареєстрованій в установленому порядку організації партії, пов`язаній особі партії чи її організації, висунутому партією чи її організацією кандидату на виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах (шляхом перерахування або переказування до виборчого фонду на відповідних виборах). Партія, а також організації партії, які у встановленому законом порядку набули статусу юридичної особи, відкривають рахунки в установах банків України, на які перераховуватимуться всі кошти у безготівковій формі, які набуватимуться партією чи її організаціями.

Вказані приписи статуту узгоджуються з положеннями ст. 14 Закону України «Про політичні партії в Україні», згідно якої внеском на підтримку політичної партії є грошові кошти чи інше майно, переваги, пільги, послуги, позики (кредити), нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального або негрошового характеру, у тому числі членські внески членів політичної партії, спонсорство третіми особами заходів чи іншої діяльності на підтримку політичної партії, товари, роботи, послуги, надані або отримані безоплатно чи на пільгових умовах (за ціною, нижчою за ринкову вартість ідентичних або подібних робіт, товарів та послуг на відповідному ринку), отримані політичною партією, її зареєстрованою в установленому порядку місцевою організацією, пов`язаною особою політичної партії чи її місцевої організації, висунутим політичною партією чи її місцевою організацією кандидатом на виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах (шляхом перерахування або переказування до виборчого фонду на відповідних виборах) або надані політичній партії, зареєстрованій в установленому порядку місцевій організації політичної партії, пов`язаній особі політичної партії чи її місцевої організації, висунутому політичною партією чи її місцевою організацією кандидату на виборах народних депутатів України, виборах Президента України, місцевих виборах (шляхом перерахування або переказування до виборчого фонду на відповідних виборах).

Політична партія, а також місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, зобов`язані відкрити рахунки в установах банків України, на які перераховуватимуться всі кошти у безготівковій формі, які набуватимуться політичною партією чи її місцевою організацією. Реквізити банків, в яких відкриті рахунки політичної партії та її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи, і банківські реквізити таких рахунків оприлюднюються на офіційному веб-сайті політичної партії (за наявності) та зазначаються у звіті про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру політичної партії. Про відкриття та закриття таких рахунків відповідні установи банків України повідомляють Рахункову палату та Національне агентство з питань запобігання корупції протягом трьох банківських днів у порядку, встановленому Національним банком України за погодженням з Національним агентством з питань запобігання корупції.

Політична партія, місцева організація політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, відкривають рахунки в установах банків України виключно в національній валюті України.

Грошові внески на користь політичної партії, місцевої організації політичної партії, яка в установленому порядку набула статусу юридичної особи, здійснюються через банківські операції.

За таких обставин, Організації, на її відкриті рахунки, можуть надходити кошти від політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» з державного фінансування статутної діяльності.

Як свідчать матеріали справи, з рахунку № НОМЕР_1 перераховувалися кошти, у тому числі, на рахунок Організації, що підтверджується довідкою № 126 БТ від 27.03.2019.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), згідно якої під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

За таких обставин, зважаючи, що Організація, як структурне утворення політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» не обмежена в отриманні на свій рахунок коштів із державного фінансування статутної діяльності з рахунку № НОМЕР_1 , а відтак приймаючи до уваги, що відсутність державного фінансування у 2019 році не обумовлює можливість вирішення ПП "Опозиційний блок" в м. Києві питань, що випливають із статутних і програмних документів партії, що, як наслідок, зачіпає реальні інтереси такої юридичної особи в площині питань здійснення/реалізації її статутної діяльності, з огляду на те, що визначений позивачем спосіб захисту порушеного права, за висновками суду, є ефективним, тобто таким, що призводить до потрібних результатів, наслідків, судом відхиляються, як необґрунтовані, твердження відповідача і третьої особи-2 у відповідній частині викладених ними заперечень.

За ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

За переконанням суду, відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, та не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, які, в свою чергу, спростовували б доводи та аргументи позивача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме про визнання протиправним і скасування Рішення, а також зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Щодо позовної вимоги Організації про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у НАЗК щодо призупинення перерахування коштів державного бюджету на фінансування політичної партії "Опозиційний Блок" у І кварталі 2019 року, слід вказати, що оскільки судом задоволені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування Спірного рішення, а також щодо зобов`язання Національного агентства вчинити дії, які, у даному випадку, на переконання суду є достатніми і ефективними способами захисту прав та інтересів позивача, суд вважає, що позовна вимога про встановлення відсутності компетенції (повноважень) задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 3 842,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, як то відповідача у справі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Регіональної організації Політичної партії "Опозиційний блок" в місті Києві, з урахуванням заяви б/н від 21.02.2019 «Про збільшення позовних вимог по справі № 640/2228/19», - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 366 від 01.02.2019 «Про призупинення перерахування політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» коштів, наданих для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року».

3. Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції (ідентифікаційний код - 40381452, адреса: 01103, м. Київ, бульв. Дружби Народів, буд. 28) перерахувати політичній партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» (ідентифікаційний код - 37120464) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Київській філії AT «МІСТО БАНК» (МФО 380593) кошти, надані для державного фінансування її статутної діяльності у І кварталі 2019 року.

4. У іншій частині позову відмовити.

5. Cтягнути на користь Регіональної організації Політичної партії «Опозиційний блок» в місті Києві (ідентифікаційний код - 37311846, адреса: 04070, м. Київ, вул. Волоська, буд. 6/14) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції (ідентифікаційний код - 40381452, адреса: 01103, м. Київ, бульв. Дружби Народів, буд. 28) понесені Регіональною організацією Політичної партії «Опозиційний блок» в місті Києві витрати по сплаті судового збору у сумі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 13.06.2019.

Суддя К.С. Пащенко