Справа № 501/1667/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 501/1667/18
Головуючий в 1 інстанції: Смирнов В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Кравченка К.В.,
судді - Джабурія О.В.,
судді - Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (надалі - відповідач, ДАБК), в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати постанови №01-07/26 від 14.06.2018 року, №01-07/27 від 14.06.2018 року;

- визнати незаконним та скасувати припис №01-07/13 від 01.06.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

В обґрунтування позову було зазначено, що позапланова перевірка була проведена з порушенням встановленого законом порядку, висновки проведеної позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства є протиправними та не відповідають дійсним обставинам.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2018 року позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки суд першої інстанції в своїй мотивувальній частині лише відтворив зміст окремих положень нормативно-правових актів, які регулюють спірні відносини та вказав про неправомірність дій відповідача з проведення позапланової перевірки позивача та всіх винесених на її рішень, які оскаржував позивач, при цьому не навів жодного конкретного порушення, яке було допущено відповідачем при проведені перевірки позивача.

Також суд першої інстанції не надав жодної правої оцінки доводам позивача про те, що ним не було допущено тих порушень містобудівного законодавства, про які зазначено в спірних постановах про притягнення його до відповідальності.

Крім того, суд першої інстанції не долучив до матеріалів справи докази, які були надані відповідачем до суду 20.11.2018 року на спростування позиції позивача, щодо відсутності факту самочинного будівництва.

Колегія суддів вважає, що таке судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим в силу суттєвих порушень норм процесуального права.

При вирішені даного спору колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 09.06.2003 року на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради Одеської області від 29.05.2003 року №279, належить нежитлова будівля магазину загальною площею 78,8 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Шевченко В.М. 18.05.2018 року, реєстр. №699 гр. ОСОБА_2 належить на праві власності 9/10 частини нежитлової будівлі магазину загальною площею 78,8 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 ).

16.05.2018 року відповідачем на підставі колективної скарги, копія якої додана до справи, були видані наказ №01-05/81 «Про проведення позапланової перевірки» та направлення №01-05/81 про проведення позапланової перевірки об`єкта позивача.

Позапланову перевірку було проведено в період з 18.05.2018 року по 01.06.2018 року та складено акт №81 (надалі - акт перевірки).

Згідно акту перевірки, перевіряючими було встановлено та зафіксовано на фото, що позивачем були виконанні наступні роботи з реконструкції: дверний проріз з приміщення 2 до приміщення 1 закладено; виконано дверний проріз в несучій стіні з приміщення 2 до приміщення 3; дверний проріз з приміщення 8 до приміщення 6 закладено; виконано дверний проріз в несучій стіні з приміщення 7 до приміщення 6; приміщення 6 за рахунок приміщення 5 збільшено з 5,5 кв.м. до 7,6 кв.м.; приміщення 5 зменшено за рахунок збільшення приміщення 6 та збільшено шляхом будівництва прибудови збудованої в напрямку прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та мас площу 4,3 кв.м. (площа до реконструкції 3,9 кв.м.); з приміщення 7 в несучій стіні виконано дверний проріз, який веде в другу кімнату самочинно збудованої прибудови внутрішніми розмірами 2,5*2,7 м..

За висновками акту перевірки позивачем не була оформлена документація, що дає право на початок виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМ України за №466 від 13.04.2011 року, а також здійснюється експлуатація самочинно реконструйованого об`єкту, не введеного в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушено ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМ України №461 від 13.04.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила факт участі позивача при проведенні перевірки.

За результатами такої перевірки відповідачем складено припис №01-07/13 від 01.06.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, в якому відповідач вимагає зупинити роботу з реконструкції будівлі магазину шляхом будівництва прибудови за адресою: АДРЕСА_1, до усунення порушень містобудівного законодавства.

Також головним спеціалістом відповідача Волинцевим В.В. відносно позивача були складені два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.06.2018 року за порушення п.2 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с.17-19) та від 01.06.2018 року за порушення п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с.20-22). В цих протоколах також зазначена дата, час та місце розгляду відносно позивача справи про порушення у сфері містобудування - 14.06.2018 року 10 год. 00 хв., у приміщенні відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області.

Вказані акт перевірки, припис та протоколи не містять в собі підпису позивача про отримання примірників цих документів, а в них лише міститься примітка про відмову позивача від їх підписанні.

Листом від 04.06.2018 року за вих. №01-10/170 відповідач рекомендованою поштовою кореспонденцією направив позивачу примірник акту перевірки, протоколів від 01.06.2018 року та припису, які згідно рекомендованого повідомлення про вручення були отримані позивачем 12.06.2018 року.

Постановою №01-07/26 від 14.06.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 63432,00 грн..

Постановою №01-07/27 від 14.06.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 63432,00 грн..

Стосовно дотримання процедури притягнення позивача до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі - Закон №3038-VI).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №3038-VI - державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (надалі - Порядок №553).

Крім того, постановою КМУ від 06.04.1995 року №244 (у редакції постанови КМУ від 02.10.2013 року №735) затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (надалі - Порядок №244) .

З`ясовані колегією суддів фактичні обставини справи, які пов`язані із притягненням позивача до відповідальності, не дають підстав для висновку про вчинення відповідачем таких порушень Порядку №553 та №244, які б безумовно мали наслідком скасування всіх прийнятих за результатами такої перевірки рішень відносно позивача.

Колегією судів встановлено, що позивач отримала вищевказані акт перевірки, припис та протоколи по пошті 12.06.2018 року, а відповідно в цей же день з тексту протоколів дізналась і про розгляд відносно неї 14.06.2018 року справи про порушення у сфері містобудування.

Незважаючи на те, що позивач дізналась про розгляд відносно неї справи про порушення у сфері містобудування не за три дні, як передбачено п.17 Порядку №244, а за два дні, колегія суддів вважає, що такий недолік повідомлення позивача не може бути достатнім для скасування винесених відносно позивача спірних постанов про накладення штрафу, оскільки, по-перше, ні позивач у позовній заяві, ні представник позивача в ході судового розгляду не посилались на недотримання цього строку як на порушення своїх прав у процедурі розгляду відносно позивача справи про порушення у сфері містобудування, а по-друге, позивач скористалась своїм правом на надання пояснень в справі про порушення у сфері містобудування, надавши відповідачу такі пояснення 14.06.2018 року в письмовому вигляді (а.с.182-183).

Будь-яких інших порушень Порядоку №553 та/або Порядку №244 з боку працівників відповідача в процедурі проведення позапланової перевірки на об`єкті позивача та в процедурі притягнення позивача до відповідальності за порушення у сфері містобудування колегією суддів не встановлено.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача з проведення позапланової перевірки позивача за результатами апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшов.

Що стосується порушень Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», за які позивача було притягнуто до відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначено вище, спірними постановами позивача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених п.2 та п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 60624,00 грн. за кожне порушення.

Так, згідно п.2.ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

А згідно абз.2 п.4 ч.2 ст.2 вказаного закону передбачається відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» штраф може бути накладено на суб`єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

В спірних постановах зазначається, що в ході перевірки були здійснені виходи на місце 18.05.2018 року та 30.05.2018 року, і в порівнянні із перевіркою 18.05.2018 року станом на 30.05.2018 року стіни самочинно збудованої прибудови частково демонтовані, що підтверджено фото фіксацією.

Отже, визначені ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» строки для накладання штрафу не порушені.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем були порушені вимоги законодавства в сфері містобудівної діяльності внаслідок проведення ним робіт з реконструкції вказаної будівлі зі збільшенням загальної площі приміщень з 78,9 кв.м. до 86,2 кв.м..

Так, згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 23.04.2003 року (а.с.198), технічного паспорту 2003 року, інформації з державного реєстру прав на нерухоме майно, загальна площа магазину за адресою: АДРЕСА_1 , складала 78,8 кв.м., а після реконструкції згідно акту перевірки, та наданих позивачем технічних паспортів від 07.06.2018 року, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради, та від 26.11.2018 року, виготовленого ФОП ОСОБА_3 , загальна площа магазину складає 86,2 кв.м., тобто збільшилась на 7,4 км.м.

Як позивач у позовній заяві, так і суд першої інстанції в своєму рішенні послались на технічний паспорт належного позивачу об`єкту нерухомості, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради 07.06.2018 року, за яким загальна площа нежитлової будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1 збільшилась на 7,4 кв.м. в результаті проведеного ремонту, переносу перегородки та приєднання площі тамбура, а згідно р.3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України» №127 від 24.05.2001 року (в редакції 08.01.2013 року), це не є самочинним.

Також в рішенні суду є посилання на технічний паспорт, виготовлений 26.11.2018 року ФОП ОСОБА_3 , за яким загальна та основна площа будинку змінена за рахунок перепланування (демонтування та влаштування перегородок, без порушення несучих конструкцій) та влаштування допоміжного приміщення. На підставі постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Позивач вважає, що ці технічні паспорти спростовують факт вчинення нею самочинного будівництва, яке стало підставою для притягнення її до відповідальності спірними постановами.

Таку позицію позивача колегія суддів вважає помилковою, оскільки наявні у справі документи явно вказують на те, що проведена позивачем реконструкція магазину пов`язана із втручанням в його огороджувальні та несучі конструкції, що мало наслідком збільшення загальної площі магазину на 7.4 кв.м., а тому наведені позивачем положення р.3 Інструкції та Постанови КМУ №406 до спірних відносин застосовані бути не можуть.

Також представником відповідача в судовому засіданні надані підтвердження того факту, що 20.11.2018 року відповідач надав суду першої інстанції клопотання про долучення доказів, до якого долучив лист Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради від 16.11.2018 року, в якому зазначається про порушення інженером КП «БТІЦ» ЧМР ОСОБА_4 вимог містобудівного законодавства при виконанні 07.06.2018 року поточної технічної інвентаризації вищевказаного магазину, та про факт самочинного будівництва при реконструкції будівлі цього магазину, що мало наслідком збільшення його загальної площі. До цього листа додано новий план магазину із зазначенням на ньому об`єктів самочинного будівництва, а також повідомлення до відділу ДАБК виконкому ЧМР про виявлений факт самочинного будівництва у вказаному магазині.

Як вже зазначено вище, суд першої інстанції ці надані відповідачем додаткові докази до матеріалів справи не долучив та відповідно не дав їм належної правової оцінки.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що притягнення позивача спірними постановами за порушення п.2 та п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» здійснено правомірно на підставі належних та допустимих доказів, які в сукупності доводять факт виконання позивачем будівельних робіт у вищевказаному магазині без повідомлення про початок їх виконання та факт використання такого об`єкта будівництва, не прийнятого в експлуатацію.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанови відповідача №01-07/26 від 14.06.2018 року, №01-07/27 від 14.06.2018 року, та припис №01-07/13 від 01.06.2018 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт не підлягають скасуванню, а заявлені відносно них позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, тому рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2018 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області - задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 грудня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.