Справа № 810/3179/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3179/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Макаренка М. О., представника відповідача Безсмертної М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вінод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 10 годин 25 хвилин, дата складання повного тексту: 06 лютого 2019 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вінод» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Вінод» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 12.03.2018 р. № , № , № , № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12 березня 2018 року №.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенніпозовних вимог та ухвалити нове в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач вийшов за межі предмета перевірки, визначеного п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, а також відповідачем було досліджено первинну документацію, що виходить за межі фактичної перевірки та має ознаки документальної.

В той же час, докази про прийняття наказу на проведення документальної перевірки в матеріалах справи відсутні, а отже, перевірка проведена за відсутності відповідного наказу, що залишено судом першої інстанції поза увагою.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на підставі наказу від 05.02.2018 р. № 290 проведено фактичну перевірку складу, що належить позивачу, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. П. Сингаївського, 4, результати якої оформлено актом від 21.02.2018 р. № 43/40/41420806.

Відповідно до акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме:

- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої на загальну суму 162973, 49 грн.;

- оптова торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої на загальну суму 22318, 74 грн.;

роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на загальну суму 306673, 55 грн.;

- неведення обліку товарних запасів за місцем їх зберігання на загальну суму 26670, 73 грн.

На підставі акта перевірки від 21.02.2018 р. № 43/40/41420806, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.03.2018 р.:

- № , відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції (штраф) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 613347, 10 грн., згідно встановленого порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- № , відповідно до якого до позивача застосовані штрафна санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг в розмірі 53341, 46 грн., згідно встановлено порушення п. 12 ст. 3, 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № , відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 162973, 49 грн., відповідно встановленого порушення постанови КМУ від 30.10.2008 р. № 957, ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме:роздрібна торгівля алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на такі напої;

- № , відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 22318, 74 грн., відповідно встановленого, а саме: оптова торгівля алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної оптово-відпускної ціни на такі напої.

Надаючи правову оцінку обставин справи виключно в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки, з посиланням на правову позицію ВС, висловлену у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/12612/17, від 07 листопада 2018 року у справі № П/811/824/17.

У відповідності до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У розумінні п. 81.1 ст. 81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Вказана норма стосується і такого виду перевірки як фактична.

Відтак платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема фактичної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, оскільки допуск до проведення фактичної перевірки позивача відбувся, а контролюючим органом фактично реалізовано свою компетенцію на проведення таких перевірок та оформлення їх результатів, то дії контролюючого органу щодо призначення та проведення розглядуваних перевірок не є такими, що порушують права позивача.

Вказана правова позиція щодо допуску до фактичної перевірки висловлена Верховним Судом у постанові від 29.05.2019 р. (справа № 804/263/16).

В той же час, апеляційна скарга позивача містить доводи виключно щодо неправомірності дій відповідача з проведення перевірки та не містить заперечень щодо фактів встановлених порушень, з огляду на що у розумінні ст. 78 та ст. 308 КАС України обставини допущення позивачем порушення вимог законодавства судом апеляційної інстанції не досліджуються.

Таким чином, в частині оскарження доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вінод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вінод» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 13.06.2019 р.)