Справа № 360/772/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/772/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

представника позивача: Усової К.В.,

представника відповідача: Сухової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Транс до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Транс до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Луганській області з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.12.2018 № 001813 у сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що управлінням Укртрансбезпеки в Луганській області відносно підприємства ТОВ Буковина-Транс винесено постанову від 27.12.2018 № 001813, згідно з якою ТОВ Буковина-Транс 30.10.2018 о 08:05 годин, у м. Сєвєродонецьк, державний номерний знак НОМЕР_1 СХ надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: копія договору з замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, копія договору обов`язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, акт № 141018 водій ОСОБА_1 .

Цією постановою вирішено стягнути з ТОВ Буковина-Транс адміністративно - господарський штраф у сумі 1700 грн.

Оскаржувану постанову позивач вважає протиправною, законодавчо та доказово необґрунтованою та такою, що належить до скасування, у зв`язку з таким.

Позивач є самостійним суб`єктом господарської діяльності, має права юридичної особи, володіє окремим майном. Позивач має у власності автобус MERCEDES-BENZ SPRINTERC 316 CDI, номерний знак НОМЕР_2 , який вирисовує на власний розсуд та за потребами підприємства.

30 жовтня 2018 року під час проведення рейдової перевірки співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Луганській області перевірено вищезазначений автобус та складено акт (без номеру). Позивач зазначає, що вказаний акт був навіть не зареєстровано у встановленому порядку, не присвоєно індивідуальний номер, що свідчить про грубі порушення вимог п.п. 21, 24 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМУ від 08.11.2016 № 1567.

Згідно акту вказаним автобусом здійснювалось нерегулярне перевезення пасажирів з м. Лисичанськ до м. Сєвєродонецьк.

Позивач зазначає, що в автобусі у водія були в наявності усі необхідні документи, перелік яких визначено вимогами чинного законодавства України, у тому числі договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг та договір обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті.

Щодо укладання з замовником транспортних послуг договору на надання транспортних послуг позивач зазначає, що на вимоги Наказу Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2012 року № 331, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 09 липня 2012 року за № 1130/21442, яким затверджено Типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах. Позивач 30.10.2018 здійснювало нерегулярне перевезення організованої групи пасажирів у кількості 22 осіб за маршрутом м. Лисичанськ - м. Сєвєродонецьк, а саме, від Автостанції м. Лисичанськ (вул. Володимира Сосюри, 138) до Автостанції м. Сєвєродонецька (пр-т Хіміків, 61). Відповідно до відомостей із загально доступних джерел інформації (мережа інтернет), відстань між пунктами м. Лисичанськ, вул. Володимира Сосюри, 138 та м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, 61, складає 15,3 км. Згідно до вимог вищезазначеного наказу договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах укладається лише на маршрутах протяжністю понад 50 км. У нашому випадку протяжність маршруту склала 15,3 км. Однак, навіть не зважаючи на вказане, підприємство однаково укладає відповідні договори навіть на такі короткі маршрути перевезення. Так, договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах від 30.10.2018 між підприємством ТОВ «БуковинаТранс» та ФОП Базілєвська С.Л. було укладено на перевезення 22 осіб. Послуги сплачено у розмірі 440 грн. відповідно до прибуткового касового ордеру від 30.10.2018 № 431.

Щодо обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, Позивач зазначив, що згідно вимог п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959 «Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», відносини між перевізниками та страховиками щодо страхування пасажирів і водіїв визначаються укладеними між ними договорами доручення та договорами страхування. Стаття 3 Закону України «Про страхування»; страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні (фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є відповідно до законодавства України. Діючи в межах чинного законодавства, між підприємством ТОВ «Буковина-Транс» та страховиком ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладено відповідний договір доручення щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажирів) від 09.10.2018 № 18.641050.5603-0237 (для нерегулярних перевезень). Відповідно до умов зазначеного договору-доручення було складено перелік застрахованих осіб, які є застрахованими з моменту посадки та до завершення поїздки. В якому також кожна застрахована особа поставила свій особистий підпис (Додаток 1.2). У подальшому згідно вимог п. 6.1 договору-доручення відповідальними працівниками ТОВ «Буковина-Транс» за звітний період узагальнено інформацію про договори замовлення транспортних засобів та застрахованих осіб у період з 24.10.2018 по 31.10.2018 і надано страховику ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2018 № 641050.5603-0237/2 підприємством було сплачено платежі щодо страхування пасажирів у повному обсязі (платіжне доручення № 190). Під час проведенні перевірки співробітникам Укртрансбезпеки були надані усі необхідні та передбачені чинним законодавством підтверджуючи документи, однак останні не взявши до уваги жодних доводів, безпідставно склали акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.10.2018 б/н, що призвело до винесення незаконної постанови від 27.12.2018 № 001813.

Крім того Позивач зазначив, що 15.11.2018 до Відповідача для розгляду акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.10.2018 б/н, було направлено відповідну детальну інформацію із роз`ясненнями та доводами невинуватості. Під час складання вказаного листа від 15.11.2018 № 200, ураховуючи велику сукупність складених Відповідачем відносно Позивача актів та навантаження на відповідального працівника, підприємство помилково зазначило не той держномер транспортного засобу, а саме, замість MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 GDI, номерний знак НОМЕР_2 - вказали MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номерний знак НОМЕР_3 . Однак слід зазначити, шо навіть така незначна механічна помилка не може бути підставою для відмови у розгляді даного листа підприємства, оскільки всі надані до листа додатки відповідали суті події та дійсно вказаному в акті транспортному засобі з держномером НОМЕР_2 . Додатки взагалі не були розглянуті, а підприємство вчасно не поінформовано про наявність помилки у листі для усунення останнього недоліка, хоча майже всі співробітники Укртрансбезпеки мають мобільний зв`язок з керівництвом і робітниками підприємства, що також свідчить про упереджене ставлення до ТОВ «Буковина-Транс». Навіть не зважаючи на таке упереджене ставлення, підприємством 22.12.2018 за № 236 повторно було направлено лист до УТБ з виправленим держномером та аналогічними додатками. У вищезазначених листах підприємство просило, що у разі застосування до підприємства адміністративно-господарчих штрафів або приписів, надати документальні підтвердження та фактичні докази зазначеного в акті звинувачення у порушеннях вимог чинного законодавства України у вигляді долучених до відповіді фотокопій або записів відеофіксації, чи зазначити про їх відсутність. Жодних доказів до відповіді не долучено. На листи від 15.11.2018 № 200 та 22.12.2018 № 236 підприємство отримало лише формальні та безглузді відписки від 14.12.2018 № 2293/29/26-18 і 21.01.2019 №119/29/26-19 начальника Управління - начальнику відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Олійника О.П.

Позивач зазначає, що ураховуючи систематичне та особисте упереджене ставлення до підприємства керівником Відповідача, останнім було свідомо винесено незаконну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.12.2018 № 001813 та направлено рекомендованим листом з трек-номером 607. Розгляд справи 27.12.2018 відбувався взагалі без присутності нашого представника. Про винесену постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 27.12.2018 № 001813, Позивач дізнався лише 02.01.2019, за фактом отримання рекомендованого листа від листоноші Укрпошти (№ 607). З метою захисту інтересів підприємства, відповідно до пунктів 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» Позивач 08.01.2019 звернувся зі скаргою до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю - Державної служби України з безпеки на транспорті (скарга від 08.10.2018 № 2 була направлена рекомендованим листом 09.01.2019 за трек-номером 959). Скарга була направлена рекомендованим листом 09.01.2019, згідно даних сайту Укрпошти отримана - 11.01.2019, тобто строк розгляду скарги минув 21.01.2019. Однак, відповідь Державної служби України з безпеки на транспорті підприємство на теперішний час нами не отримало.

Таким чином ураховуючи викладене Позивач вважає, що постанова Управління Укртрансбезпеки в Луганській області від 27.12.2018 № 001813 є безпідставною, законодавчо необгрунтованою, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України та такою, що підлягає обов`язковому скасуванню.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом після усунення позивачем недоліків позовної заяви, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09 квітня 2019 року (а.с. 1).

06 березня 2019 року від Позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій змінено обгрунтування позовних вимог, а саме виключено доводи про зазначення в акті держномеру транспортного засобу, а саме, замість MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 GDI, номерний знак НОМЕР_2 - вказали MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номерний знак BB НОМЕР_4 CT (а.с.38-41)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2019 справу № 360/772/19, яка перебувала у провадженні судді Широкої К.Ю., у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні, передано для подальшого розгляду судді Ірметовій О.В. (а.с.54).

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року суддею Ірметовою О.В. прийнято до свого провадження дану справу (а.с.55). Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 09 квітня 2019 року.

За клопотанням представника позивача підготовче засідання 09 квітня 2019 року відкладено на 22 квітня 2019 року.

09 квітня 2019 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.63-70). Відповідачем зазначено, що 30.10.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області проведено рейдову перевірку на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в Луганській області відповідно до направлення на перевірку № 66/2610-18 від 26.10.2018 Управління Укртрансбезпеки у Луганській області згідно з Графіком проведення рейдових перевірок. Під час перевірки транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт. За результатами перевірки було складено Акт №141018 від 30.10.2018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - в якому зафіксовано порушення Позивачем законодавства про автомобільний транспорт. Водієм було підписано вищевказаний Акт - без надання конкретних зауважень щодо суті зафіксованого порушення в ньому.

У відповідності до п.26 Порядку 1567 Позивач запрошувався на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт для надання пояснень по суті складених Актів, що підтверджується підписом Представника Позивача на листі-повідомленні Управління Укртрансбезпеки у Луганській області. Згідно Порядок 1567 - розгляд справи про порушення розглядається як у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання, так і у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання - без її участі.

Відтак, 19.12.2018 за результатами розгляду справи про порушення за наявності підстав було прийнято рішення про винесення Постанови про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу (№001813), передбаченого ч.1 абз. 3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та її копію надіслано до Позивача рекомендованим листом із повідомленням.

Також, Відповідач зазначив стосовно посилань Позивача щодо листа №236 від 22.12.2018 та його додатків, наступне: вказаний лист було надано до Управління Укртрансбезпеки у Луганській області 29.12.2018 (вх. 1894/0/25-18 від 29.12.2018). Тобто вже після розгляду справи про порушення та прийняття Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (№001813 від 27.12.2018). По-друге, в разі надходження вказаного листа до розгляду справи (до 27.12.2018) зміст самого листа і його додатків не могли вплинути на прийняте рішення.

Щодо «Договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах» (додаток 3 до листа від 22.12.2018 №236) - взагалі відсутній підпис «Перевізника». Тобто підстав вважати його укладеним взагалі не існує. Зазначені «Договір доручення №18.641050.5603-0237 щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажири)» та «Договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах» Позивачем надавались як до листа від 22.12.2018 №236 (вх.№ 1894/0/25-18 від 29.12.2018), так й були ним додані до позовної заяви у тому самому вигляді (уточнена 05.3.2019). А, отже, 30.10.2018 були всі підстави та жодних сумнів для складання Акта №141018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Та, в подальшому, відповідно до вимог чинного законодавства України - винесеної на його підставі Постанови про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу (№001813), передбаченого ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На думку Відповідача, винесена 27.12.2018 Постанова про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу /№001813), передбаченого ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не суперечить нормам чинного законодавства та підлягає обов`язковому виконанню.

На підставі викладеного Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

12 квітня 2019 року на електронну пошту Луганського окружного адміністративного суду від ТОВ «Буковина-Транс» надійшла відповідь на відзив (а.с.116-119). Суд зазначає, що даний документ має статус «Інформаційного». 06 травня 2019 року до суду надійшов оригінал відповіді на відзив ТОВ «Буковина-Транс» (а.с.133-136).

У відповіді на відзив Позивач зазначив, що посилання Відповідача на той факт, що складання самого акту, як документу - є достатнім для підстав звинувачення у будь-яких порушеннях чинного законодавства недопустимо, з огляду на його упереджене складання. Під час розгляду справи, а саме 27.12.2018 представник ТОВ «Буковина-Транс» не був присутній, хоча Відповідач наполягає на зворотному. Підпис оставлений представником на листі-повідомленні зроблений після під час отримання постанови Управління Укртрансбезпеки в Луганській області від 27.12.2018 № 001813. Повторно також наводимо факт, що в автобусі у водія були в наявності усі необхідні документи, перелік яких визначено вимогами чинного законодавства України, у тому числі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959 «Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» та Закону України «Про страхування», у тому числі договір із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг. Діючи в межах чинного законодавства, між підприємством ТОВ «Буковина-Транс» та страховиком ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладено відповідний договір доручення щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажирів) від 09.10.2018 № 18.641050.5603-0237 (для нерегулярних перевезень).

Вимоги статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначають загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до умов п. 2.2.1 зазначеного договору-доручення було складено перелік застрахованих осіб, які є застрахованими з моменту посадки та до завершення поїздки, в якому також кожна застрахована особа поставила свій особистий підпис (Додаток 1.2). У подальшому згідно вимог п. 6.1 договору-доручення відповідальними працівниками ТОВ «Буковина-Транс» за звітний період узагальнено інформацію про договори замовлення транспортних засобів та застрахованих осіб у період з 24.10.2018 по 31.10.2018 і надано страховику ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2018 № 641050.5603-0237/2 підприємством було сплачено платежі щодо страхування пасажирів у повному обсязі (платіжне доручення № 190). Під час проведенні перевірки співробітникам Укртрансбезпеки були надані усі необхідні та передбачені чинним законодавством підтверджуючи документи, однак останні не взявши до уваги жодних доводів, безпідставно склали вищезазначений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, що призвело до винесення незаконної вищезазначеної постанови. Не розглянуто Відповідачем також питання щодо вимог Наказу Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2012 року № 331. зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 09 липня 2012 року за № 1130/21442, яким затверджено Типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах. Так, підприємство 30.10.2018 здійснювало нерегулярне перевезення організованої групи пасажирів у кількості 22 осіб за маршрутом м. Лисичанськ - м. Сєвєродонецьк, а саме, від Автостанції м. Лисичанськ (вул. Володимира Сосюри, 138) до Автостанції м. Сєвєродонецька (пр-т Хіміків, 61). Відповідно до відомостей із загально доступних джерел інформації (мережа інтернет), відстань між пунктами: 1) м. Лисичанськ, вул. Володимира Сосюри, 138 та 2) м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, 61, складає 15,3 км. Згідно до вимог вищезазначеного наказу договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах укладається лише на маршрутах протяжністю понад 50 км. У нашому випадку протяжність маршруту склала 15,3 км. Однак, навіть не зважаючи на вказане, наше підприємство однаково укладає відповідні договори навіть на такі короткі маршрути перевезення. Так, договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах від 30.10.2018 між підприємством ТОВ «БуковинаТранс» та ФОП Базілєвська С.Л. було укладено на перевезення 22 осіб. Послуги сплачено у розмірі 440 грн. відповідно до прибуткового касового ордеру від 30.10.2018 № 431. Відсутність підпису на договорі перевізника не дає підстав вважати його не дійсним, оскільки договір має штамп підприємства.

22 квітня 2019 року за клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено на 06 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 23 травня 2019 року (а.с.131-132).

У зв`язку з неявкою представника позивача та задоволенням його клопотанням судове засідання відкладено на 30 травня 2019 року.

У зв`язку з неявкою у судове засідання 30 травня 2019 року належним чином повідомленого представника позивача, розгляд справи відкладений на 05 червня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи уточненого адміністративного позову та надав пояснення, аналогічні доводам позовної заяви та відповіді на відзив.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи відзиву та надав пояснення доводам, викладеним у відзиву.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо необгрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 8 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річних портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконання ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567(далі Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансінспекція, та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 20 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

30 жовтня 2018 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Луганській області відповідно до графіка проведення рейдових перевірок Укртрансбезпеки у Луганській області у період з 29.10.2018 по 04.11.2018 (а.с. 71) та направлення на рейдову перевірку № 66/2610-18 від 26.10.2018 (а.с. 72) у м. Сєвєродонецьку по вулиці Промисловій, в районі АЗС «WOG», проведено перевірку транспортного засобу - автобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 316, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ Буковина-Транс, під керуванням водія ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 30.10.2018 № 141018, яким встановлено порушення, а саме: під час надання послуг з нерегулярних перевезень пасажирів не забезпечив наявність у водія договору із замовником транспортних послуг; документа, що засвідчує оплату транспортних послуг; договору обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, наявність яких визначений ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а. с. 76).

Зазначений акт підписаний водієм транспортного засобу Петрикіним ОСОБА_2 С. із застереженням з актом не згодний.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

До матеріалів справи Відповідачем надано копію запрошення ТОВ «Буковина-Транс» для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 20.11.2018 (а.с.75). Однак, даний документ не може бути належним доказом повідомлення саме уповноваженого представника ТОВ «Буковина-Транс» про розгляд справи, оскільки не містить у собі відомості щодо особи, яка отримала це повідомлення.

22 грудня 2018 року ТОВ Буковина-Транс направлено на адресу управління Укртрансбезпеки у Луганській області лист вих. № 236, в якому зазначено, що у водія транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 316, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 були наявні всі необхідні документи, які передбачені вимогами чинного законодавства, та надав посадовим особам Укртрансбезпеки, але не зважаючи на це склали неправдивий акт (а.с.22).

Постановою управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 27.12.2018 № 001813 за порушення вимог статті 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме надання послуг з перевезень пасажирів без копії договору з замовником транспортних послуг, документу, що засвідчує оплату транспортних послуг, оформлення договору обов`язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, відповідальність за яке передбачена частиною першою абзацу 3 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, до ТОВ Буковина-Транс застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн (а.с. 74).

Листом від 21.01.2019 № 119/29/26-19 Відповідач повідомив про наслідки розгляду заяви ТОВ «Буковина-Транс» від 22.12.2018 № 236 та повідомив про направлення на адресу Товариства постанови № 001813 від 27.12.2018 про застосування адміністративно-господарського штрафу (а.с.25).

Не погодившись із прийнятою постановою від 27.12.2018 № 001813 про застосування адміністративно-господарського штрафу, 08 січня 2019 року ТОВ «Буковина-Транс» подало скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті, яким просило скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Луганській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.12.2018 № 001813 (а.с.27-30).

30 січня 2019 року ТОВ «Буковина-Транс» надіслало на адресу Відповідача лист № 26, яким вимагало надати відповідь на цей лист разом з доказами фотокопій або записів відеофіксації проведення перевірки або зазначити про їх відсутність (а.с.23).

За наслідками розгляду скарги позивача, відповідач листом від 23.01.2019 за №651/03/15-19 залишив оскаржувані постанови без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 94).

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови, суд виходить з такого.

Засади організації і діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344).

Відповідно до абз. 4 статті 6 Закону № 2344, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Частиною першою статті 39 Закону № 2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із частиною четвертою статті 39 Закону № 2344 визначені документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст.. 42 Закону № 2344 договір про нерегулярні пасажирські перевезення автобусом укладається між замовником транспортних послуг та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях визначено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 (далі Правила № 176).

Відповідно до пункту 51 Правил № 176, нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.

Відповідно до пункту 56 Правил № 176, договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.

Пунктом 61 Правил № 176 передбачено, що під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

З акта перевірки ТОВ Буковина-Транс від 30.10.2018 вбачається, що під час перевірки транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 316, номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу, виявлено порушення, яке полягає у відсутності у водія ОСОБА_1 договору із замовником транспортних послуг; документа, що засвідчує оплату транспортних послуг; договору обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті.

Відносини у сфері страхування врегульовано Законом України Про страхування від 07.03.1996 № 85/96-ВР (далі - Закон № 85).

Частиною першою статті 3 Закону № 85 визначено, що страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.

Згідно із частиною другою статті 3 Закону № 85 страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 6 статті 7 Закону № 85 визначено, що в Україні здійснюються, зокрема, особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 85 страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти.

Страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком (частина восьма статті 15 Закону № 85).

Договір страхування є це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (частина перша статті 16 Закону № 85).

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія Ю.Ес.Ай (страховик) та ТОВ Буковина-Транс (перевізник) укладено договір доручення № 18.641050.5603-0237 від 09.10.2018 щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажири) (а. с. 13-15).

Відповідно до умов пункту 1.1 вказаного договору страховик доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання, діючи від імені та за дорученням страховика, утримувати з пасажирів, які перевозяться автомобільним транспортом перевізника (надалі застраховані особи), страхові платежі з обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті під час нерегулярних перевезень, перераховувати страхові платежі страховику, а страховик зобов`язується сплачувати за це перевізнику належну йому винагороду на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Згідно з умовами підпункту 2.2.1 пункту 2.2, за цим договором застрахованою особою є пасажир на час здійснення поїздки згідно договору про замовлення транспортного засобу, укладеного між перевізником та замовником щодо нерегулярного перевезення організованої групи пасажирів за визначеним нерегулярним маршрутом відповідним транспортним засобом перевізника (згідно з Додатком 1.2 до цього договору).

Тобто, даним договором страховиком в особі Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Ю.Ес.Ай доручено ТОВ Буковина-Транс укладати договори обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті із пасажирами, на час здійснення поїздки згідно договору про замовлення транспортного засобу, укладеного між перевізником та замовником щодо нерегулярного перевезення організованої групи пасажирів.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 85 факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Порядок здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (далі - обов`язкове особисте страхування) визначено Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959 (далі Положення № 959).

Так, пунктом 1 Положення № 959 визначено порядок здійснення обов`язкового страхування від нещасних випадків на транспорті пасажирів залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного і електротранспорту, крім внутрішнього міського, під час поїздки або перебування на вокзалі, в порту, на станції, пристані, а також працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (водіїв).

Відповідно до пункту 2 Положення № 959 пасажири вважаються застрахованими з моменту оголошення посадки в морське або річкове судно, поїзд, автобус або інший транспортний засіб до моменту завершення поїздки.

Згідно пункту 3 Положення № 959 кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Він може видаватися на окремому бланку або міститися на зворотному боці квитка. У страховому полісі зазначається: вид обов`язкового страхування; найменування, адреса, телефон страховика; розміри страхового платежу та страхової суми.

Крім того, умовами пунктів 5.3.3, 5.6.2 договору доручення № 18.641050.5603-0237 від 09.10.2018 щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажири), передбачений обов`язок перевізника оформлювати страхові посвідчення згідно з умовами Положення та цього договору та право застрахованої особи одержати страхове посвідчення Застрахованої особи.

Це узгоджується із ст.1000 ЦК України, якою визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Таким чином, агент страховика, яким за умови наявності відповідного договору доручення при здійсненні нерегулярних перевезень, копію якого долучено позивачем до матеріалів справи (а.с. 13-15) може виступати ТОВ Буковина-Транс, повинен видавати застрахованому пасажиру страховий поліс. При цьому, страховий поліс може видаватися як на окремому бланку, так і міститися на зворотному боці квитка.

На підтвердження укладення із пасажирами договору страхування позивачем надано до матеріалів справи копію переліку застрахованих осіб (додаток 1.2 до Договору-доручення щодо здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (нерегулярні перевезення) № 18.641050.5603-0237 від 09.10.2018), який містить перелік пасажирів застрахованих осіб у кількості 22 (двадцять дві) особи, дату поїздки 30.10.2018, маршрут: Лисичанськ - Сєвєродонецьк, розмір страхового платежу і страхової суми (а. с. 16-17).

Однак, зазначений додаток 1.2 до Договору № 18.641050.5603-0237 від 09.10.2018 не може бути належним доказом обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (пасажири), оскільки згідно із ст.981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі й може бути у вигляді страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування, такий договір є нікчемним.

Згідно із ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є:

- предмет договору страхування;

- страховий випадок;

- розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума);

- розмір страхового платежу і строки його сплати;

- строк договору;

- інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на зазначені норми, належним підтвердженням страхування пасажирів при наданні транспортних послуг є поліс, укладений у письмовій формі із зазначенням істотних умов, копія якого зберігається у страхового агента, тобто ТОВ «Буковина-Транс».

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт видачі пасажирам відповідного страхового полісу на підтвердження обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, а тому не спростовано висновків актів перевірки щодо виявленого порушення.

Щодо надання ТОВ «Буковина-Транс» транспортних послуг без укладання договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах, суд зазначає наступне.

Позивачем надана копія Договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах від 30.10.2018, укладеного між ТОВ Буковина-Транс (перевізник) та ФОП Базілевською С.Л., щодо здійснення перевезення організованої Замовником групи пасажирів у кількості 22 особи та їх багажу, за плату, автомобілем MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за маршрутом: м. Лисичанськ м. Сєвєродонецьк (а.с. 10-11); копію прибуткового касового ордеру від 30.10.2018 № 431 на суму 440,00 грн (а.с.12)

Суд зазначає, що копії зазначених документів були надані Відповідачу листом від 22.12.2018 № 236 (а.с.22), тобто після розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбувся 20.11.2018.

Також суд звертає увагу, що доданий до матеріалів справи копія договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішніх маршрутах від 30.10.2018 та направлена копія на адресу відповідача листом № 236 від 22.12.2018, не містить у собі підпису уповноваженої особи від ТОВ «Буковина-Транс».

Як зазначалось вище, в силу ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки наданий Позивачем договір не містить підпису уповноваженого представника перевізника, суд дійшов висновку, що такий Договір не є доказом укладання угоди з ФОП Базілевською С.Л.

Щодо посилань Позивача на те, що договір про здійснення нерегулярних перевезень не повинен укладатися, оскільки відстань між містами складає 15,3 км., та наказ Міністерства інфраструктури України № 331 від 20.06.2012, зареєстрованого Міністерством юстиції України 09 липня 2012 року за № 1130/21442, є неприйнятним, оскільки нормами чинного законодавства: ст. 910 ЦК України, п.56 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, вимагають укладання письмового договору.

Дійсно, наказ Міністерства інфраструктури України № 331 від 20.06.2012, зареєстрованого Міністерством юстиції України 09 липня 2012 року за № 1130/21442, затверджено типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, яка вимагає автомобільних перевізників, крім суб`єктів господарювання, які надають туристичні та екскурсійні послуги власним чи орендованим транспортним засобом, при укладанні договорів про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах в обов`язковому порядку керуватися Типовою формою договору.

При цьому зазначений наказ не виключає укладання договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом іншої форми на маршрутах протяжністю менше 50 км.

Водночас суд зазначає, вирішення питання щодо винесення постанови віднесено до дискреційних повноважень контролюючого органу, залежить від виявлених під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом та можливості їх усунення, з дотриманням балансу інтересів держави, органів місцевого самоврядування, користувачів транспортних послуг та підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарювання на автомобільному транспорті незалежно від форм власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість застосування до ТОВ «Буковина-Транс» адміністративно-господарського штрафу та як наслідок прийняття оскаржуваної постанови управління Укртрансбезпеки в Луганській області від 27 грудня 2018 року № 001813.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Буковина-Транс».

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується в силу ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Транс до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 14 червня 2019 року.

Суддя О.В. Ірметова