Справа № 520/11906/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р. Справа № 520/11906/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року, суддя Спірідонов М.О., повний текст складено 11.03.2019 року, по справі № 520/11906/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з фактичного не проведення державної реєстрації потужності та внесення інформацію про неї до Державного реєстру потужностей операторів ринку;

- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області провести державну реєстрацію потужності та внести інформацію про зазначену у заяві позивача потужність до Державного реєстру потужностей операторів ринку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме ч.5 та ч. 6 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ч. 2 ст. 3, ч. 2 та ч. 4 ст. 9, ч. 1 та ч. 2 ст. 73, ст.. 75, ч.2 ст. 77, ч. 3 ст. 242 КАС України.

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань позивач здійснює власну господарську діяльність з торгівлі харчовими продуктами за місцем державної реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

12.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з заявою про державну реєстрацію потужностей (а.с. 16-17).

20.11.2018 року за результатами розгляду заяви позивача відповідачем було складено повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у державній реєстрації потужності №39.1/4901 у зв`язку із порушенням п.1.7 розділу 1 наказу Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 №39 "Порядок проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам" (а.с. 30-31).

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не проведення державної реєстрації потужності та не внесення інформації про неї до Державного реєстру потужностей операторів ринку, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності бездіяльності відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.97 р. № 771/97-ВР (далі - Закон № 771/97-ВР ) регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Відповідно до п. 69 ст. 1 Закону № 771/97-ВР потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

Стаття 25 Закону № 771/97-ВР визначає загальні засади державної реєстрації потужностей.

Так, згідно з ч.ч.1, 3-11 ст.25 Закону № 771/97-ВР державній реєстрації підлягають потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів,на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу.

Не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужності оператор ринку зобов`язаний подати (надіслати) до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужності, в якій зазначаються найменування, ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), місце проживання оператора ринку, назва (опис) потужності, її адреса, заплановані види діяльності та перелік харчових продуктів, виробництво та/або обіг яких планується здійснювати, вид оператора ринку за класифікацією суб`єктів господарювання, визначеною Господарським кодексом України (суб`єкт мікро-, малого, середнього або великого підприємництва).

Заява про державну реєстрацію потужності засвідчується підписом оператора ринку або уповноваженої ним особи та реєструється територіальним органом компетентного органу в день її надходження.

Підставою для відмови у державній реєстрації потужності є невідповідність заяви встановленій формі, надання в ній неповної інформації або наявність раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію цієї потужності. Відмова у державній реєстрації потужностей з інших підстав не дозволяється. У рішенні про відмову в державній реєстрації потужності обов`язково зазначаються підстава для відмови та фактичні обставини, що підтверджують наявність такої підстави.

Рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації приймається протягом 10 календарних днів після отримання відповідної заяви оператора ринку. Копія рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Оператор ринку має право розпочати експлуатацію потужності за принципом мовчазної згоди, якщо протягом 15 робочих днів після подання ним заяви про державну реєстрацію потужності територіальний орган компетентного органу не прийняв рішення про відмову у державній реєстрації потужності або не надав копії такого рішення оператору ринку.

Оператор ринку зобов`язаний протягом 10 робочих днів повідомляти територіальний орган компетентного органу про зміни у своїй діяльності, що зумовлюють необхідність внесення змін до відомостей державного реєстру потужностей операторів ринку, а також про припинення використання потужності.

Якщо за результатами здійснення заходу державного контролю виявлено незареєстровану потужність, обов`язковість державної реєстрації якої встановлено цим Законом, та отримано інформацію, достатню для її державної реєстрації, територіальний орган компетентного органу здійснює державну реєстрацію такої потужності з власної ініціативи, про що повідомляє оператора ринку.

Компетентний орган забезпечує відкритий та безоплатний доступ до державного реєстру потужностей операторів ринку шляхом його розміщення на своєму офіційному веб-сайті.

Центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, затверджує порядок проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам.

Наказом Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 № 39, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2016 за № 382/28512, затверджений Порядок проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам (Порядок № 39).

Відповідно до п.п.1.6, 2.1, 2.3 Порядку № 39 державній реєстрації підлягає кожна окрема потужність оператора ринку.

Для державної реєстрації потужності оператор ринку подає територіальному органу компетентного органу за адресою потужності заяву за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Заява про державну реєстрацію потужності реєструється територіальним органом компетентного органу в день її надходження.

Відповідно до п.3.1 Порядку № 39 державна реєстрація потужності здійснюється територіальним органом компетентного органу протягом 15 робочих днів після отримання заяви оператора ринку про таку реєстрацію.

Про державну реєстрацію потужності та її особистий реєстраційний номер територіальний орган компетентного органу повідомляє оператора ринку протягом 5 робочих днів після прийняття рішення про державну реєстрацію.

Якщо державна реєстрація потужності не закінчена протягом строку, визначеного у пункті 3.1 цього розділу, територіальний орган компетентного органу надає заявнику письмове обґрунтування причин відмови у реєстрації або продовження строку проведення реєстрації, який не може бути продовжений більше ніж на 15 робочих днів. Не допускається продовження строку реєстрації за наявності підстав для відмови у реєстрації потужності (п.3.4 Порядку № 39).

Згідно з п.п.3.8, 3.9 Порядку № 39 рішення про відмову у державній реєстрації потужності повинно бути прийнято не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

Повідомлення про відмову у державній реєстрації потужності із зазначенням чітких підстав такої відмови надсилається заявнику не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

У 4.2 Порядку № 39 передбачено, що внесення до Реєстру інформації, вказаної у пункті 3.5 розділу ІІІ цього Порядку, здійснюється компетентним органом протягом 5 робочих днів з дати прийняття рішення про державну реєстрацію потужності.

Таким чином, наведені норми свідчать, що порядок державної реєстрації потужностей являє собою внесення інформації про певну потужність до Державного реєстру потужностей, яке здійснюється за поданою оператором ринку заявою до компетентного органу за місцем знаходженням потужності.

Зі свого боку компетентний орган розглядає зазначену заяву і приймає рішення або про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації з відповідним повідомлення оператора ринку про прийняте рішення у встановлені статтею 25 Закону № 771/97-ВР строки.

При цьому, відсутність за результатами розгляду зави будь-якого рішення компетентного органу у встановлені статтею 25 Закону № 771/97-ВР та Порядком № 39 строки не впливає на право оператора ринку щодо виробництва та/або обігу харчових продуктів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, 20.11.2018 року відповідачем надано відповідь на заяву позивача, а саме повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у державній реєстрації потужності №39.1/4901 у зв`язку із порушенням п.1.7 розділу 1 наказу Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 №39 "Порядок проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам", згідно якого місцезнаходження (місце проживання) оператора ринку вважається адресою потужності тільки в разі, якщо такою потужністю являється транспортний засіб, а не потужність з реалізації харчових продуктів.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем не було допущено бездіяльності щодо не проведення державної реєстрації потужності та внесення інформації про неї до Державного реєстру потужностей операторів ринку.

Доводи апелянта щодо не надання судом першої інстанції правової оцінки самому рішенню №39.1/4901 від 20.11.2018 року є необґрунтованими, оскільки позовна заява не містить вимоги про оскарження такого рішення.

Також колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження відправлення рішення від 20.11.2018 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 771/97-ВР копія рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Положення вищевказаного Закону не містять приписів щодо обов`язковості надсилання копії відповідного рішення рекомендованим поштовим відправленням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем направлено копію рішення від 20.11.2018 року простим поштовим відправленням.

Згідно п.п. 92, 93 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі - Правила № 270), прості поштові відправлення підлягають доставці додому, з використанням абонентської поштової скриньки.

Правила № 270 не передбаяаючь будь-яких положень щодо можливості фіксації (підтвердження) відомостей про вручення простого поштового відправлення.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем надано копію журналу реєстрації поштових відправлень, який містить відмітку про направлення позивачу рішення №39.1/4901 від 20.11.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що наданий відповідачем журнал реєстрації поштових відправлень є єдиним достатнім та належним доказом відправлення рішення від 20.11.2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мельника Антона Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 по справі № 520/11906/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов А.О. Бегунц
Постанова складена в повному обсязі 14.06.2019 року