Справа № 640/1792/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року № 640/1792/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ-ЛІНКС"

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування наказу від 29 січня 2019 року №1152, визнання протиправними дій

за участю представника позивача та представника відповідача

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (надалі - позивач), адреса: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелева, буд. 2, до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач), адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ від 29 січня 2019 року №1152;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питання дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 29 січня 2019 року позивачу вручено наказ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС», підставами проведення якої є доповідна записка Департаменту аудиту від 25 січня 2019 року №607/26-15-14-01-03.

У оскаржуваному наказі, як зазначає позивач, зазначено, що вказана вище перевірка проводиться з 30 січня 2019 року по дату завершення перевірки, тривалістю 3 робочі дні. Також зазначено, що метою перевірки є дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

За доводами позивача оскаржуваний наказ №1152 від 29 січня 2019 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з тих підстав, що в порушення вимог податкового законодавства України, в ньому не зазначено, на який саме письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію, позивачем не було надано пояснення та їх документальні підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, не зазначено номер та дату надсилання/вручення письмового запиту позивачу, а також відсутня інформація щодо запиту у самому наказі.

У позовній заяві також зазначено, що на адресу позивача не надходило будь-яких запитів від відповідача, що підтверджується довідкою від 30 січня 2019 року №248.

Стосовно письмового запиту контролюючого органу від 12 квітня 2018 року №15371/10/26-15-14-01-031, позивач зазначив, що у зв`язку з надісланням цього запиту контролюючим органом раніше вже було призначено позивачу позапланову виїзну документальну перевірку згідно наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 21 червня 2018 року за №10204, що, за доводами позивача, свідчить про порушення відповідачем встановленої процедури щодо призначення перевірки, оскільки підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України контролюючий орган не наділено повноваженнями призначати декілька перевірок на підставі надіслання одного і того ж запиту на отримання інформації.

Крім того, позивач зазначив, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 21 червня 2018 року за №10204, яким також було призначено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питань дотримання вимог законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за серпень 2015 року, товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» () за червень, серпень 2017 року, товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» () липень 2017 року та з товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за серпень 2017 року тривалістю 5 робочих днів, з 26 червня 2018 року по дату завершення перевірки, охоплював всі питання, що є предметом перевірки призначеної згідно наказу №1152 від 29 січня 2019 року, що є порушенням вимог податкового законодавства в частині заборони контролюючому органу повторного проведення документальної позапланової перевірки декілька разів з одних і тих самих питань.

На підставі проведеної перевірки було складено акт №466/26-15-14-01-03/34000307 від 11 липня 2018 року та направлено для ознайомлення позивачу.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що на підставі акта перевірки 11 липня 2018 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08 серпня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на - 226244,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 56561,00 грн та податкове повідомлення-рішення № від 08 серпня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на - 272269,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 47427,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що відповідачем на підставі направлень від 29 січня 2019 року №85/26-15-14-01-03 та №86/26-15-14-01-03, виданих відповідно до наказу від 29 січня 2019 року №1152 проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питання дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства. Копію наказу №1152 від 29 січня 2019 року представник позивача отримав 30 січня 2019 року, в той же день останній ознайомлений з направленнями на проведення перевірки.

Також, представник відповідача зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства України на адресу позивача було направлено письмовий запит від 12 квітня 2018 року №15371/10/26-15-14-01-03, відповідь позивача від 08 травня 2018 року №209 надано не в повному обсязі.

Враховуючи що, за доводами представника відповідача, у відповідача були наявні правові підстави для призначення документальної позапланової перевірки позивача.

З наведених вище підстав представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 07 червня 2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

25 січня 2019 року Департаментом аудиту на ім`я начальника Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подано доповідну записку стосовно проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) та товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) та товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства, у зв`язку з ненаданням товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» у повному обсязі пояснень та первинних документів на письмовий запит Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12 квітня 2018 року (Т.1, арк. 73-74).

На підставі пунктів 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та доповідної записки Департаменту аудиту від 25 січня 2019 року №607/26-15-14-01-03 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві видано наказ від 29 січня 2019 року №1152 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307)» з 30 січня 2019 року по дату завершення перевірки, тривалістю 3 робочі дні з метою дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства, копію якого отримала головний бухгалтер товариства 30 січня 2019 року, про що свідчить відповідна розписка у наказі (Т.1, арк. 70).

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2019 року головним державним ревізорам-інспекторам відділу перевірок у сфері легкої промисловості управління аудиту у сфері матеріального виробництва Департаменту аудиту Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Пець Ользі Іванівні та Грембовському Володимиру Олеговичу видано направлення №86/26-15-14-01-03 та №85/26-15-14-01-03 відповідно на проведення з 30 січня 2019 року документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152, з якими головний бухгалтер товариства ознайомлена 30 січня 2019 року (Т.1, арк. 71, 72).

05 лютого 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт №71/26-15-14-01-03/34000307 про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питань, зазначених у наказі №1152 від 29 січня 2019 року, а також складено акт неможливості вручення та підписання акта у зв`язку з відсутністю посадових (службових) осіб товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) та його законних представників за місцезнаходженнями №145/26-15-14-01-03/34000307, який направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку (Т.1, арк. 81-113, 79, 80).

Відповідно до висновків акта, перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, статті 4 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 та пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року №860/4153, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 272269,00 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 82563,00 грн, за 2017 рік 189706,00 грн (Т.1, арк. 108).

На підставі виявлених порушень Головним управлінням Державної фіскальної служби в місті Києві винесено податкове повідомлення - рішення №0103 від 28 лютого 2019 року (Т.1, арк. 159).

В той же час, з наданих суду доказів вбачається, що 12 квітня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» направлено письмовий запит №15371/10/26-15-14-01-03 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), відповідно до змісту якого Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) даних податкового кредиту у сумі 25858,00 грн по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689), що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за лютий, березень 2015 року, у сумі 50590,00 грн по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року, у сумі 58864,00 грн по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298), що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень, серпень 2017 року, у сумі 85665,00 грн по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року, у сумі 31125,00 грн по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року, у зв`язку з чим просив товариство надати відповідні пояснення та їх документальне підтвердження з цього приводу ( Т. 1, арк. 75-77).

Листом від 08 травня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» надало Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві відповідь №209 на запит від 12 квітня 2018 року №15371/10/26-15-14-01-03 з приводу питань, порушених у запиті, а також документи, які, за доводами товариства, підтверджують надані пояснення (Т.1, арк. 160-164).

21 червня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві видано наказ №10204 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307)» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за період лютий, березень 2015 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код39701931) за період серпень 2015 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року, тривалістю 5 робочих днів, з 26 червня 2018 року по дату завершення перевірки на підставі доповідної записки Департаменту аудиту від 19 червня 2018 року №3050/26-15-14-01-03 у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу від 12 квітня 2018 року №15371/10/26-15-14-01-03 (Т.1, арк. 26-27).

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за період лютий, березень 2015 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307, за висновками якого перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, статті 4 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 та пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153, пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 272269 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 82563,00 грн, за 2017 рік в сумі 189706,00 грн; пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього в сумі 226244,00 грн, в тому числі по періодах: серпень 2015 року на суму 50590,00 грн, червень 2017 року на суму 31410,00 грн, липень 2017 року на суму 85665,00 грн, серпень 2017 року на суму 58579,00 грн (Т.1, арк. 143-179).

Вважаючи протиправним наказ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152, а також дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з питань дотримання товариством податкового законодавства, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі по тексту - ПК України).

Так, відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 75.1.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до абзацу 1 пункту 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно з абзацом 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, письмовий запит щодо надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) направлений відповідачем позивачу 12 квітня 2018 року, на який листом від 08 травня 2018 року позивач надав пояснення разом з документами.

За наслідками розгляду письмових пояснень та документальних підтверджень, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, яке оформлено наказом від 21 червня 2018 року №10204, за результатами проведеної перевірки складено відповідний акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307, яким встановлені порушення позивачем вимог податкового законодавства.

В той же, як вже зазначалось судом, 25 січня 2019 року Департаментом аудиту складено доповідну записку з приводу надання позивачем на письмовий запит Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12 квітня 2018 року пояснень та їх документальних підтверджень не в повному обсязі.

Тобто, підставою для звернення до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Департаменту аудиту стали обставини, які вже були предметом документальної позапланової виїзної перевірки у липні 2018 року.

При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять будь-яких інших письмових запитів Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, направлених на адресу позивача після проведеної у липні 2018 року документальної позапланової виїзної перевірки про надання пояснень та їх документальних підтверджень.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачем винесено оскаржуваний наказ від 29 січня 2019 року №1152 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питань, що вже були предметом попередньої перевірки та на підставі одного й того самого письмового запиту від 12 квітня 2018 року, що, як вже зазначалось судом, відповідно до абзацу 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України заборонено, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

При цьому, суд вважає за необхідне також зазначити, що аналіз наданих суду актів проведених перевірок від 11 липня 2018 року та від 05 лютого 2019 року свідчить про те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві здійснено документальні позапланові виїзні перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» у 2018 та 2019 роках стосовно фінансово-господарських операцій з одними й тими самими контрагентами, а також за один й той самий період.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152.

Стосовно позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питання дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-СМАРТ» () та товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» () за 2015 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства та під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (), товариством з обмеженою відповідальністю «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), товариством з обмеженою відповідальністю «ІВАМАР ТРЕЙД» () за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства, суд зазначає наступне.

Оскільки під час розгляду даної адміністративної справи по суті позивачем не було конкретизовано які саме дії та під час проведення якої саме документальної позапланової виїзної перевірки товариства (у 2018 або у 2019 роках) позивач просить визнати протиправними та в чому полягає вчинення протиправних дій з боку посадових осіб відповідача в цій частині, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність правових підстав для їх задоволення.

З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме, про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152 та про відмову у задоволенні інших позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з наданої суду копії договору про надання правової допомоги №03/01/19 від 30 січня 2019 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» та адвокатом Панченком Ігнатом Вячеславовичем, відповідно до умов якого сторони домовились про те, що загальна вартість послуг, що надаються адвокатом з предмету цього договору, визначається сторонами на підставі загальної вартості сум визначених в актах виконаних робіт до даного Договору (пункт 3.1 Договору). При цьому, суми вартості послуг, що надаються в рамках даного Договору встановлюються в актах виконаних робіт, та визначаються на підставі погодинної оплати послуг Адвоката у відповідності до розцінок, визначених у пункту 3.2. Договору (Т.1, арк. 40-42).

У відповідності до наданої суду копії акта приймання-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги №03/01/19 від 30 січня 2019 року, загальна кількість виконаних (наданих послуг) склала 5 годин, а загальна вартість виконаних (наданих послуг) - 5000,00 грн (Т.1, арк. 44).

Згідно з наданою суду копією квитанції №0.0..1 від 31 січня 2019 року товариством з обмеженою відповідальністю «АЙ ТІ-ЛІНКС» сплачено на рахунок адвоката Панченка Ігната Вячеславовича грошову суму у розмірі 5000,00 грн, з призначенням платежу: оплата за виконані роботи по акту від 31 травня 2019 року, договір 03/01/19 від 30 січня 2019 року (Т.1, арк. 45).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з урахуванням принципу пропорційності, та того, що позивачем доведено, а судом встановлено фактичне надання правової допомоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, кожним з позивачів під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 5763,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1912,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 січня 2019 року №1152 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ-ЛІНКС".

3. В іншій частині позову - відмовити.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ-ЛІНКС" (адреса: Київ, вул. Шепелева, б.2, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1912 гривень (одна тисяча дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок) та 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст рішення суду виготовлений 14 червня 2019 року.