Справа № 675/728/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2019 року

Київ

справа №675/728/18

адміністративне провадження №К/9901/15874/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)». У позові вказував на те, що за час відбування покарання в Замковій виправній колонії № 58 від неодноразово був поміщений у карцер, писав листи рідним, звертався із заявами про надання телефонних розмов із адвокатом, судом, органами юстиції, однак жодного разу не отримував телефонних розмов, а листи рідним не відправлялися.

Ізяславський районний суд Хмельницької області своїм рішенням від 19 жовтня 2018 року у задоволенні цього позову відмовив.

ОСОБА_1 оскаржив це рішення в апеляційному порядку, однак Сьомий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 25 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказана постанова мотивована тим, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх дій в період перебування позивача в карцері, а тому підстави для визнання незаконними дій Замкової виправної колонії № 58 відсутні.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Гулевський Дмитро Леонідович подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 25 квітня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 КАС України.

Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 25 квітня 2019 року. Разом з тим, згідно відбитку поштового штемпеля касаційна скарга здана на пошту 30 травня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. При цьому, питання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 у касаційній скарзі не порушує. Також він не зазначає, коли отримав оскаржуване судове рішення.

Подання касаційної скарги після закінчення встановленого законом строку є підставою для залишення касаційної скарги без руху (частина третя статті 332 КАС України).

Однак, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Також строк може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин (частини друга, третя статті 329 КАС України).

Тобто, скаржник, з метою усунення недоліків касаційної скарги в частині пропуску строку, повинен подати суду заяву про поновлення строку, вказати дату отримання ним копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року і надати Верховному Суду докази про день отримання ним оскаржуваного судового рішення (копію поштового повідомлення чи конверту, копія документу з матеріалів справи, де зазначено про дату отримання скаржником постанови від 25 квітня 2019 року, інший документ, з якого можна встановити дату отримання оскаржуваної постанови).

Крім того, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору з посиланням на відсутність коштів на його особовому рахунку як особи, засудженої до довічного позбавлення волі. При цьому, будь-яких доказів про стан рахунку (щодо наявності чи відсутності коштів) до касаційної скарги не додає.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Для умов звільнення скаржника від сплати судового збору обставини щодо відсутності коштів на його особовому рахунку мають бути підтвердженні належними та допустимими доказами.

Тобто, ОСОБА_1 потрібно надати до Верховного Суду докази щодо наявності чи відсутності коштів на особовому рахунку (наприклад, відповідну довідку).

Окрім іншого, в силу пунктів 2, 4, 7 частини першої статті 330 КАС України, скаржнику з метою усунення недоліків касаційної скарги необхідно зазначити у виправленій касаційній скарзі: 1) свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) за його наявності або серію і номер паспорта; 2) ідентифікаційний код Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (код ЄДРПОУ відповідача); 3) номери засобів зв`язку та електронної пошти сторін, за наявності; 4) обґрунтувати в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; 5) зазначити дату отримання копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків, перелічених у цій ухвалі.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для:

- звернення із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску строку та з наданням відповідних доказів;

- подання доказів про відсутність коштів на особовому рахунку;

- усунення інших недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, суд застосує наслідки, передбачені статтями 332, 333 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк