Справа № 521/4847/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/4847/19

Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 18 квітня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Писарука Максима Вікторовича про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги інспектору патрульної поліції 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Писарука Максима Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 025155 від 26 лютого 2019 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що поліцейськими належним чином встановлено та зафіксовано факт невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», а саме те, що ним здійснено розворот автомобіля зі смуги, що призначена для руху автомобілів прямо, або праворуч.

При цьому, апелянтом зазначається, що вчинене позивачем порушення ПДР України міститься на наданому ним відеозаписі, а тому ним, як суб`єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність оскаржуваної постанови.

Крім того, апелянтом зазначається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо вплинуло на його права та обов`язки, а тому судом першої інстанції безпідставно не залучено його до участі у справі у якості третьої особи.

В свою чергу, позивачем подано до суду клопотання, у якому, зокрема, ним зазначено про необхідність врахування судом апеляційної інстанції тих обставин, що Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не приймало участь у розгляді даної справи в суді першої інстанції, а також не подавало необхідних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, позивачем зазначено, що наданий апелянтом відеозапис не є належним доказом у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2019 року поліцейськими виявлено факт здійснення ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ-21063» (номерний знак НОМЕР_1 ), розвороту ліворуч у зоні дії дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», відповідно до якого дозволено рух виключно прямо або праворуч, що є порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

При цьому, поліцейськими здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, за наслідком якого постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 025155 від 26 лютого 2019 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 255,00 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено факту вчинення позивачем спірного правопорушення, з чим частково не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за наслідком встановлення факту невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», так як ним здійснено розворот автомобіля зі смуги, що призначена для руху автомобілів прямо, або праворуч.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає, що дорожній знак 5.16 «напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. При цьому, якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги.

Крім того, варто зазначити, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, на виконання вказаного обов`язку та з метою доведення правомірності оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозапис з відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається момент здійснення автомобілем позивача спірного розвороту.

Між тим, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку, з метою встановлення всіх обставин справи та дослідження зібраних судом доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, колегією досліджено наданий суб`єктом владних повноважень відеозапис.

При цьому, зі вказаного відеозапису вбачається, що позивачем дійсно здійснено розворот автомобіля зі смуги, що призначена для руху автомобілів тільки прямо, або праворуч, а як наслідок скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, позивачем не спростовано самого факту вчинення ним спірного правопорушення, а лише зазначається про допущені поліцейським процесуальні порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, позивачем не підтверджено належними доказами відповідні посилання на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому такі посилання є необґрунтованими.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що за наслідком виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейським правомірно винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, надаючи правову оцінку порушеним правам апелянта у межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Так, згідно ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

В даному випадку, судом першої інстанції не залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до участі у розгляді даної справи.

При цьому, відповідач є посадовою особою відповідного суб`єкта владних повноважень, а тому оскаржуване рішення, на думку колегії суддів, безумовно впливає на інтереси та обов`язки останнього.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В даному випадку, враховуючи, що Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, як розпорядник спірних доказів, не приймало участі у розгляді даної справи судом першої інстанції, воно має право на подання останніх до суду апеляційної інстанції.

При цьому, згідно п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Писарука Максима Вікторовича про скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян