Справа № 240/3861/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/3861/19

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Явір" про стягнення 9917,52 грн.,

встановив:

Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Явір" заборгованості із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 та січень 2019 року у загальній сумі 9917,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказані витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути відшкодовані згідно з вимогами п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак заборгованість підприємством не погашена, а тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 22.04.2019 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Враховуючи те, що у суду були відсутні відомості про вручення ухвали суду від 22.04.2019 відповідачу, суд призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, на 12.06.2019.

Копію ухвали позивач отримав 24.05.2019. Разом з тим, копію зазначеної ухвали з судовою повісткою було надіслано рекомендованим листом на адресу місцезнаходження Приватного сільськогосподарського підприємства "Явір", що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 11 статті 162 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки поштове відправлення з ухвалою про призначення справи на 12.06.2019 в адміністративній справі № 240/3861/19 повернулось на адресу суду з незалежних від суду причин, суд приходить до висновку, що судова повістка вручена відповідачу належним чином.

Представники позивача та відповідача до суду не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Станом на дату розгляду справи відповідач свого права на заперечення проти заявлених позовних вимог не реалізував, відзиву на позовну заяву до суду не надавав, а тому відповідно до положень ч. 6 ст. 162, ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 КАС України, позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство "Явір", відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

В матеріалах справи містяться розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за серпень 2018, за січень 2019, які були надіслані позивачу Новоград-Волинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с. 7,8). Поштове відправлення, яким вказаний розрахунок за серпень 2018 року був надісланий до Приватного сільськогосподарського підприємства "Явір", повернулось на адресу позивача із зазначенням у довідці Укрпошти причини повернення - "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 7 на звороті). Таким чином, позивач виконав покладений на нього обов`язок щодо надіслання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємству.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 2, 4 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Верховним Судом України при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України неодноразово висловлювалась правова позиція, яка полягає у тому, що обов`язок з відшкодовування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покладений на підприємства (постанова від 07.07.2015 (№ 21-735а15), постанова від 11.11.2015 (справа № 21-2810а15).

Як встановлено з матеріалів справи, у відповідача за періоди з серпня 2018 року по грудень 2018 року та січень 2019 року утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 9917,52 грн. згідно розрахунків суми заборгованості та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказані розрахунки направлені відповідачу у строк, передбачений п. 6.4 Інструкції.

Заборгованість підтверджується наявними у матеріалах справи: копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, від 01.08.2018 №3043/04, від 14.01.2019 №173/04 (а.с.7-8).

Вказані розрахунки відповідачем не оскаржувалися.

Разом з тим, зазначена сума відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у розмірі 9917,52 грн. Приватним сільськогосподарським підприємством "Явір" у визначені законом строки сплачена не була, будь-яких доказів сплати боргу відповідачем до суду не надано, а тому вона набула статусу заборгованості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини неподання відзиву суд не повідомив, жодних доказів в спростування обставин, які стали підставою для подання позову, не надав.

Станом на день розгляду справи наявними у матеріалах справи доказами підтверджено заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 9917,52 грн., а тому позовні вимоги Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 139 КАС України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 90, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Явір" (11700, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Яворівка, , р/р НОМЕР_1 у відділені ПІБ, МФО 311711) на користь Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (11708, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Єрьоменка, 16, , р/р НОМЕР_2 в Житомирському облуправлінні Ощадбанку, МФО 311647) заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за серпень - грудень 2018 року та січень 2019 року в сумі 9917,52 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень п`ятдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 12.06.2019.

Суддя Н.М. Майстренко