Справа № 461/3840/19
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3840/19
Провадження №2-а/461/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) до Львівської митниці ДФС (адреса місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження-

встановив :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича №7122/20900/18 від 18.12.2018 року, а провадження у справі просить закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 1575458,91 гривень. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин справи та розглянуто справу за його відсутності та відсутності його захисника, без повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи. Також вказує на те, що митним органом пропущено шестимісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27.05.2019 року позивачу поновлено строк на оскарження постанови №7122/20900/18 від 18.12.2018 року та відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича №7122/20900/18 від 18.12.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1575458,91 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник ПП «ПОСТ ГРУП» надав органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, дати першої реєстрації транспортного засобу та його митної вартості, з метою зменшення розміру митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.489 Митного Кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови у справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Згідно ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати письмове пояснення щодо вчиненого правопорушення, а також може заявляти клопотання про складання протоколу та розгляд справи. В разі відмови від пояснень або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення митних правил №7122/20900/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що органом, уповноваженим на розгляд справи, проігноровано вищевказані вимоги закону та проведено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що в свою чергу позбавило останнього права надати під час розгляду справи пояснення з приводу складеного протоколу про порушення митних правил та надати з цього приводу відповідні докази.

Наведена обставина ставить під сумнів справедливість провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки під час розгляду справи митним органом не отримано пояснень від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`ясовано ступень його вини, наявність чи відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, який є обов`язковою ознакою даного правопорушення.

Крім цього, в ході розгляду справи не спростовано твердження позивача стосовно відсутності доказів на підтвердження його вини, а також неналежності як доказу листа Львівської митниці ДФС від 19.10.2018 року.

Зокрема, суд зазначає, що докази інформації, про які вказується в оскаржуваній постанові не можуть бути підтвердженням вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на порушення митних правил. Такі не підтверджують те, що останньому було відомо про наявність неправдивої інформації в товаросупровідних документах.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Представник митного органу в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, тобто не виконав вимог, визначених ч.2 ст.77 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що мотиви наведені Львівської митниці ДФС у постанові про порушення митних правил на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, не є достатніми, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати.

Окрім того, суд приймає до уваги твердження позивача про пропуск митним органом строків притягнення до відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України (в редакції що діяла на момент вчинення проступку та на момент розгляду судом першої інстанції протоколів про порушення митних правил), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Розмежування понять "продовжувані" та "триваючі" правопорушення не міститься у Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення. Водночас, таке наявне у листах Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465 та від 02.08.2013 року №6802-0-4-13/11. Згідно вказаних листів, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення, а триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій, бездіяльності. Також, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку.

Водночас норма ч.1 ст. 485 МК України містить в собі ряд альтернативних складів митних правопорушень, а саме: 1) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, 2) та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, 3) або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, 4). або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, 5) а так само використання товарів, стосовно яких надано, пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суд зазначає, що несплата митних платежів у строк безумовно є триваючим правопорушенням, оскільки як вказувалось особа продовжує перебувати в стані протиправної бездіяльності. Використання товарів, стосовно яких надано пільги в інших цілях, також є продовжуваним, оскільки суб`єкт продовжує здійснювати протиправну дію, яка розпочалась і саме за таку дію передбачена відповідальність. Однак, заявлення в митній декларації неправдивих відомостей або надання органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості не є триваючим правопорушенням, оскільки з об`єктивної сторони виражається у вчиненні однієї дії після якої правопорушення є закінченим, а у особи відсутні будь - які невиконані обов`язки (тобто особа не перебуває в стані невиконаного обов`язку). 3 наведеного можна зробити висновок, що ст. 485 МК України передбачає відповідальність як за триваючі так і за нетриваючі правопорушення митних правил.

Таким чином, передбачені ст.485 МК України дії щодо надання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, дати першої реєстрації транспортного засобу та його митної вартості з метою зменшення розміру митних платежів не є продовжуваним правопорушенням. Суд зазначає, що постанова в справі про порушення митних правил № 7122/20900/18 від 18 грудня 2018 року не містить належних та допустимих доказів того, що вказане правопорушення є продовжуваним.

Пунктом 1 ч.1 ст.491 МК України передбачено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки правопорушення, відповідно де постанови про порушення митних правил № 7122/20900/18 від 18 грудня 2018 року вчинене 07.07.2017 року, граничний строк притягнення особи до відповідальності становить до 07.01.2018 року, тому після закінчення зазначеного строку адміністративне провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За правилами ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням положення ст.467 МК України, суд вважає, що як на момент винесення постанови від 18.12.2018 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, так і на момент її скасування минув строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому, відповідно до ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.251, 288 КУпАП, ст.ст.467, 485, 487, 491, 498 МК України ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) до Львівської митниці ДФС (адреса місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження- задоволити.

Скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича №7122/20900/18 від 18.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України закрити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складений 13.06.2019 року.

Суддя Зубачик Н.Б.