Справа № 420/2059/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2059/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо прийняття рішення та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо прийняття рішення від 19.01.2018р. №320666 про скасування Ву ОСОБА_4 Хої дозволу на імміграцію та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що оскільки відповідачем було скасовано дозвіл на проживання в Україні її чоловіка, 11.12.2018р. вона звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області із заявою «щодо інформування її щодо стану справ відносно її дозволу на проживання». 11.03.2019 р. представник позивача отримав листа Го ловного управління Державної міграційної служби України в Одеської області про інформування про скасування заявнику дозволу на імміграцію в Україну. Позивач не погоджується із прийняттям вказаного рішення, зазначивши що вона прибула до України у 2007 ро ці, до свого чоловіка ОСОБА_5 ( який, у свою чергу, з метою працевлаштування, у 1989 році прибув до СРСР по міжурядової угоді про працевлаштування громадян СРВ, укладеної між Урядами СРВ та СРСР 02.04.1981 р. та залишилися в Україні на постійне проживання). Позивач вказала, що у 2007 році вона звернулася до ВГІРФО УМВС України в Одеської області із клопотанням про надання їй дозволу на постійне проживання в Україні, як дружині іммігранта та співробітниками ВГІРФО, після відповідної перевірки Управ лянням УОБУ в Одеської області, УІТ та НЦБ Інтерполу, ВГІРФО було прийнятим по зитивне рішення - вона отримала дозвіл на імміграцію в Україні та 16.09.2009р. вона була документована ВГІРФО ГУМВС України в Оде ської області посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 із безстроковим терміном дії. Разом з тим, як зазначила позивач, 10.09.2010р. відповідач здійснив позивачу обмін бланку посвідки на постійне проживання та замість старої посвідки серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 видав іншу посвідку серії НОМЕР_2 НОМЕР_4 із безстроковим терміном дії. Позивач зазначила, що відповідач скасував їй дозвіл на імміграцію на підставі п.6.ч.1.ст. 12 ЗУ Про імміграцію «з інших підстав, передбачених чинним законодавством» та не зважаючи, що зазначений пункт є бланкетною нормою, при посилання на який має бути передбачена норма іншого закону, яка передбачає підстави для скасування дозволу на імміграцію, не зазначив, що саме порушила ОСОБА_1 . Отож, на думку позивача, рішення Головного управління ДМС України в Одеської області від 19.01.2018 р. №320666 прийняте відповідачем без пояснення мети з якої воно при йняте та без встановлення вини ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Разом з тим, позивач вказала, що відповідачем не дотрима но, одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме: принципу пропорційності, який в свою чергу, вимагає встановлення розумного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досяг нення яких спрямоване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негатив них наслідків для позивача за відсутністю будь-якої вини позивача.

02.05.2019р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому ГУ ДМСУ в Одеській області вказав, що не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_2 ОСОБА_6 , посилаючись на те, що згідно висновку по справі, дозвіл на імміграцію в Україну вказаний іноземець отримав згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про імміграцію» ( як чоловік іммігранта), проте проведенням перевірки особової справи № 294866 чоловіка позивачки встановлено, що 06.02.2012 р. рішенням ГУ МВС України в Одеській області відновідно до Розділу IV статті 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_5 , 1971 року народження скасовано. Відповідач, посилаючись на те, що посвідки, що були видані на підставі ріщень, які скасовані наказом Голови ДМС визнаються недійсними та підлягають вилученню, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

21.05.2019р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 є добропорядним іммігрантом, її родина (у трьох поколіннях) асимільована в українське суспільство та за час проживання в Україні вона законів не порушувала, працює та придбала власне житло. Щодо скасування дозволу чоловіка позивача, позивач зазначила, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/6376/18 скасовано рішення ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області про скасування дозводу на імміграцію в Україну ОСОБА_5 , яке набрало законної сили.

Ухвалою суду від 15.04.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

04.06.2019р. до суду від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ву Тхі ОСОБА_7 є громадянкою Соціалістичної Республіки В`єтнам, що підтверджується копією національного паспорту СРВ № НОМЕР_5 від 04.12.2007р. ( а.с.56-59).

21.07.2009р. ОСОБА_8 звернулась до ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області із заявою про отримання дозволу на імміграцію до України (а.с.54-55) до якої були надані наступні документи: копія національного паспорту громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму № НОМЕР_5 від 04.12.2007р. (а.с.56-59); довідка з місця проживання від 15.06.2009р. № VI/09/CNTP (а.с.67); копія свідоцтва про одруження(а.с.62-65); довідка про несудимість від 15.06.2009р. № VI/09/CNTP, видана посольством Соціалістичної Республіки В`єтнам (а.с.66) та відповідні медичні довідки(а.с.71-75).

16.09.2009р. старший інспектор ВГІРФО УМВС України в Одеській області, розглянувши матеріали заяви про отримання дозволу на імміграцію в Україну, керуючись положеннями п.6 ч.2 ст.4 Закону України Про імміграцію, вважав за можливе задовольнити клопотання громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам Ву ОСОБА_9 та видати дозвіл на імміграцію в Україну та документувати її посвідкою на постійне проживання (а.с.80).

16.09.2009р. начальником відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Одеській області, на підставі п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» видано Ву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дозвіл на імміграцію в Україну (а.с.77).

16.09.2009р. ОСОБА_10 Хой отримано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , з терміном дії безстроково (а.с.82).

19.01.2018р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення №3200666 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, видане громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам Ву ОСОБА_6 , на підставі п.6 ч.1 ст. 12 Закону України Про імміграцію (а.с.88).

Законом України Про імміграцію від 07.06.2001р. №2491-III визначені умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про імміграцію" імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Відповідно до п.п. 21-24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і подання про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26 грудня 2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію. Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Стаття 12 Закону України Про імміграцію передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано , якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

ГУ ДМС в Одеській області при прийнятті рішення від 19.01.2018р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивача, керувався п.6 ч.1 ст.12 Закону №2491-III.

Однак, зазначений пункт статті є відсилочною нормою, а саме при посиланні на нього має бути також зазначена норма іншого закону, яка передбачає інші підстави для скасування дозволу на імміграцію, крім тих, що наведені у ст.12 Закону № 2491-ІІІ. Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення іншої норми, окрім п.6 ч.1 ст.12 Закону №2491-III, відповідачем не зазначено.

При цьому, відповідачем не доведено та до матеріалів справи не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за час перебування позивача на території України з`явилися обставини, які б слугували підставою для скасування дозволу на імміграцію, передбачені ст.12 Закону України Про імміграцію.

Разом з тим, як вбачається з висновку головного спеціаліста відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМСУ України в Одеській області Сухобрус Н.В. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнаму Ву ОСОБА_4 Хоі, затвердженого начальником ГУ ДМС України в Одеській області, проведенням перевірки особової справи чоловіка заявниці встановлено, що 06.02.2012р. рішенням ГУМВС України в Одеькій області громадянину СРВ ОСОБА_11 Кок скасовано дозвіл на імміграцію та що дозвіл на імміграцію громадянки ОСОБА_12 НОМЕР_6 підлягає скасуванню як такий, що був наданий на підставі документів, що втратили чинність (а.с.86-87).

Однак, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2019р. по справі №420/6376/18 адміністративний позов громадянина СРВ ОСОБА_5 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо складання висновку від 06.02.2012р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну, скасування висновку від 06.02.2012р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну, зобов`язання здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні по досягненню ОСОБА_5 45 річного віку було задоволено частково; скасовано висновок від 06.02.2012р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину В`єтнаму ОСОБА_5 , затверджений заступником начальника ГУМВС України в Одеській області 06.02.2012р.; зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні по досягненню ОСОБА_5 45 річного віку. Зазначене рішення набрало законної сили 18.04.2019р. (а.с.16-24).

Суд зазначає що скасування дозволу на імміграцію тягне за собою негативні наслідки для позивача, якими, відповідно до ст.13 Закону України «Про імміграцію», є вилучення посвідки на постійне проживання, обов`язок особи, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії рішення про скасування дозволу на імміграцію. Особа, яка не виїхала протягом місяця, підлягає видворенню в порядку, передбаченому законодавством.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України при прийнятті 19.01.2018р. рішення №3200666 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Ву ОСОБА_3 у повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції №0.0..1 від 07.04.2019р. позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви громадянки СРВ ОСОБА_1 у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо прийняття рішення від 19.01.2018р. №320666 про скасування Ву ОСОБА_4 Хої дозволу на імміграцію.

Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №320666 від 19.01.2018р. про скасування Ву ОСОБА_4 Хої дозволу на імміграцію в Україну.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України ( м.Одеса, вул. Преображенська,44) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; посвідка ОД 7894 і.к. 262212121 ) сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.