Справа № 160/5379/19
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 червня 2019 р.Справа №160/5379/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни, про визнання протиправним та скасування рішень, -
11.06.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення його позову до державного реєстратора прав на нерухоме майно Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішень.
ОСОБА_1 просить постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом накладання арешту та встановлення заборони державним реєстраторам України вчиняти будь-які реєстраційні дії по відношенню до об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обгрунтована тим, що у провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходяться апеляційні скарги на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі № 205/5667/16-ц та на ухвалу від 23 липня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову. При цьому у випадку прийняття судового рішення у даній справі у заявника може виникнути необхідність повторного звернення до суду про скасування реєстраційних дій, що можуть бути вчинені у майбутньому.
Відповідно до частини 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України - заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
За положеннями ч. 1 та ч. 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Таким чином, розгляд вищезазначеної заяви за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи викладені у заяві, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України - суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008р. в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Заявником не надано до суду разом із заявою належних доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Доводи заявника ґрунтуються на припущеннях подій, що можуть статись у майбутньому, без підтвердження їх належними доказами.
З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення вказаного позову, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 150, 151, 154, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський