Справа № 2340/5117/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/5117/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Літвіної Н.М., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в розгляді заяви від 02.11.2018 року про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та прийняття відповідного рішення з врахуванням правового висновку, викладеного у судовому рішенні за результатами розгляду цього позову; зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про міліцію».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно складеного висновку УМВС України в Черкаській області від 02.11.2018 року. Зобов`язано відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно складеного висновку УМВС України в Черкаській області від 02.11.2018 року відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

05.10.2005 року Черкаською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено 25% втрати працездатності, внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та виплачено 2125 грн.

За наслідком повторного проходження огляду медико-соціальної експертної комісії 08.10.2018 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах ОВС, що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з акта серії 12 ААБ №303499.

02.11.2018 року позивач звернувся до управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області було складено та направлено до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» та пункту 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Департамент фінансів Міністерства внутрішніх справ України листом від 30.11.2018 №15/2-4572 повернув матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з тих підстав, що з дати первинного огляду МСЕК минуло більше 2 років, тому позивач не має права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Вважаючи дії МВС України про відмову в призначені одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно пункту 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.10.2005 року відбувся первинний огляд МСЕК позивача із встановленням йому 25% втрати працездатності, внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В подальшому, а саме 08.10.2018 року, відповідно до виписки з акта серії 12 ААБ №303499 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах ОВС.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що після 08.10.2018 року у позивача виникли нові підстави, які згідно вимог Порядку №850 надають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, яка передбачена для ІІ групи - 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Саме з 08.10.2018 року на протязі трьох років за позивачем зберігається право на отримання цієї допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п. 2 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Надаючи оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

Повернення Міністерством внутрішніх справ України документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги не передбачено Порядком №850 та суперечить зазначеним вище нормам.

Відтак, колегія суддів вважає, що у зв`язку з неприйняттям відповідачем після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправної відмови Міністерства внутрішніх справ України в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17 та від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобов`язання відповідача розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду 25 лютого 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М.Літвіна

Є.І. Мєзєнцев