Справа № 819/1215/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2019 року

Київ

справа №819/1215/15-а

адміністративне провадження №К/9901/10746/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності "Ватра-Укр" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 у складі судді Мартиць О.І. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 у складі колегії суддів Большакової О.О., Глушка І.В., Макарика В.Я. у справі №819/1215/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Ватра-Укр" до Управління Пенсійного фонду в м. Тернополі про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:

В травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» (далі - ТОВ «Ватра-Укр») звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (далі - УПФУ в м. Тернополі) про визнання протиправними дій по оформленню розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня - лютого 2015 року на суму - 71249,76 грн., визнання протиправними дій по оформленню розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня - лютого 2015 року на суму 241480,24 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій зокрема жінкам слід проводити до досягнення 55-річного віку, як було встановлено на момент призначення пенсії, а не віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, чинними з 01.10.2011. Також судами не враховано, що пенсіонери працювали й на інших підприємствах, які мають покривати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Вказує, що на підприємстві працює 141 чоловік, з місячним фондом зарплати у розмірі 238416,66 грн. При цьому в місяць необхідно сплатити управлінню Пенсійного фонду України більше 312 тис. грн., що неможливо, адже один працівник має утримувати більше одного пенсіонера.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 призначено та виплачується пільгова пенсія згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особам які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, громадянам ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_45 , ОСОБА_44 ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_105 , ОСОБА_182 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , призначено та виплачується пільгова пенсія згідно пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особам які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем для ТОВ «Ватра-Укр» складені розрахунки фактичних витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період січень - лютий 2015 року.

Дані розрахунки містять відомості про осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах, дату призначення пенсії та дату досягнення ними пенсійного віку, відповідний стаж роботи на даному підприємстві, що враховано при обчисленні пенсії, а також зазначено частку плати зазначеного підприємства.

Не погоджуючись з відповідними розрахунками позивач звернувся з відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що законодавством України покладено обов`язок на підприємства відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Кінцевою датою такого відшкодування є момент досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV зі змінами, чинними з 01.10.2011. Крім того, розрахунки фактичних витрати на виплату та доставку пільгових пенсій складені та направлені позивачу органом Пенсійного фонду України правомірно.

Перевіряючи правильність встановлення обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій та їх висновків, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що призначені особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення», було врегульовано Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень якого для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року (чинного з 01.10.2011 року) внесено зміни до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: збільшено пенсійний вік до 60 років та запроваджено поетапне підвищення пенсійного віку для жінок 1961 року народження і старших.

Шляхом прийняття Закону України від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ, з 1 квітня 2015 року зміст статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» приведено у відповідність до положень статті 26 Закону № 1058-IV.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні періоду, протягом якого витрати ПФУ на виплату і доставку пенсій відшкодовуються за рахунок підприємств та організацій підлягають застосуванню норми Закону № 1058-IV, оскільки предметом розгляду у спорах цієї категорії є не визначення права на пенсію особам, що мають пільговий стаж, а зобов`язання відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, № 2, до набуття права на пенсію за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що кінцевою датою відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам, є момент досягнення ними пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-ІV зі змінами, чинними з 01.10.2011.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.2. Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктами 6.4 та 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Враховуючи, що в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - лютий 2015 року по пенсіонерах, які перебували у трудових відносинах з позивачем, визначена відповідна частка плати ТОВ «Ватра-Укр» з урахуванням стажу роботи на даному підприємстві таких осіб, колегія суддів вважає дії відповідача правомірними.

Враховуючи встановлені факти, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанцій правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 819/2017/15 та від 26.06.2018 у справі № 819/2994/15.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду