Справа № 520/942/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р.Справа № 520/942/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Подобайло З.Г. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача Рись В.Г.,

представника відповідача Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 (повний текст складено 03.04.2019, головуючий суддя І інстанції Панов М.М., м.Харків) по справі № 520/942/19 за позовом Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" (надалі - КП ХРБП) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі ГУ ДФС у Харківській області), в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 02.01.2019 №1, №1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 02.01.2019 №1 та №1. Стягнуто на користь Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" () сплачену суму судового збору в розмірі 8559 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 53 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що під час проведення перевірки контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з контрагентом.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП ХРБП з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий дім «Торнадо» (податковий номер 34952283) за грудень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом сформовано акт від 12.12.2018 №5173/20-40-14-21-07/37763844, у висновках якого встановлено наступні порушення:

- абз. а п. 198.1., п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2017 рік на суму 546016,00 грн., внаслідок чого було занижено податок на додану вартість до сплати за грудень 2017 рік у сумі 98474 грн. та завищено від`ємне значення податку на додану вартість за грудень 2017 рік у сумі 447542 грн.;

- не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ ТД Торнадо за звітний період декларування грудень 2017 року на суму ПДВ 546016, 00 грн.

На підставі вказаних висновків проведеної перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- №1 від 02.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість всього на суму 123092,50 грн., в тому числі за основним платежем у сумі 98474,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 24618,50 грн.;

- №1 від 02.01.2019, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 447542, 00 грн.

Позивач не скористався своїм правом на адміністративне оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішення контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доказів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку суб`єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ТОВ «ТД «Торнадо» укладені договори підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт: а саме договір від 08.12.2017 № С-471/17 С, предметом якого є капітальний ремонт житлового будинку комунальної власності за адресою: проспект Московський, 191 в м. Харкові; від 12.12.2017 №494/17 С, предметом якого є капітальний ремонт житлового будинку комунальної власності за адресою: проспект Московський, 202/1 в АДРЕСА_1 . Харкові; від 15.12.2017 №507/17 С, предметом якого є капітальний ремонт житлового будинку комунальної власності за адресою: вулиця Грицевця, 27 в м. Харкові.; 15.12.2017 № 506/17 С, предметом якого є капітальний ремонт житлового будинку комунальної власності за адресою: вулиця Грицевця, 39 в м. Харкові; 29.11.2017 №ТР6-172/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .; від 29.11.2017 № ТР2-353/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 Дивіхій АДРЕСА_3 .; від 29.11.2017 № ТР2-354/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 Дивізій АДРЕСА_4 Харкові; від 29.11.2017 № ТР2-355/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: шосе Салтівське АДРЕСА_5 ; від 29.11.2017 № ТР5-704/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 Харкові; від 29.11.2017 № ТР5-705/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 (9 АДРЕСА_8 м АДРЕСА_9 Харкові; від 29.11.2017 № ТР2-356/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10 .; від 29.11.2017 ТР6-173/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: провулок Північний АДРЕСА_11 ; від 29.11.2017 № ТР5-706/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_12 .; від 29.11.2017 № ТР5-707/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_13 Харкові; від 29.11.2017 № ТР6-174/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 Альошина АДРЕСА_14 31 АДРЕСА_15 Харкові; від 29.11.2017 № ТР6-175/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_16 .; від 29.11.2017 № ТР6-176/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_17 .; від 29.11.2017 № ТР6-177/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_18 Миру, 90 АДРЕСА_19 м АДРЕСА_9 Харкові; від 29.11.2017 № ТР6-178/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_20 Квітня АДРЕСА_21 .; від 29.11.2017 № ТР6-179/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_22 .; від 29.11.2017 № ТР6-180/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_22 Крала АДРЕСА_14 35 АДРЕСА_15 Харкові; від 29.11.2017 № ТР6-181/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_23 ; від 29.11.2017 № ТР6-182/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_24 .; від 29.11.2017 № ТР5-708/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_25 Московський, 91 АДРЕСА_15 Харкові; від 05.12.2017 № ТР5-715/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_25 Московський АДРЕСА_14 89(6 АДРЕСА_8 м АДРЕСА_9 Харкові; від 04.12.2017 № ТР2-362/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: проїзд Комунальний, 20 АДРЕСА_15 Харкові; від 05.12.2017 № ТР5-717/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 59 АДРЕСА_2 Харкові; від 07.12.2017 № ТР6-183/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_18 Миру, 84 АДРЕСА_19 м АДРЕСА_9 Харкові; від 07.12.2017 № ТР5-720/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_26 ; від 12.12.2017 №ТР5-725/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_12 ; від 11.12.2017 № ТР2-367/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: бульвар Богдана Хмельницького, 16 АДРЕСА_19 м АДРЕСА_26 ; від 13.12.2017 № ТР6-187/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_18 Миру, 82 АДРЕСА_19 м АДРЕСА_9 Харкові; від 13.12.2017 № ТР5-731/17 С, предметом якого є поточний ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_18 Металіста, 8 АДРЕСА_19 м. Харкові.

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем оформлені первинні документи: кошторисна документація - локальні кошториси, договірні ціни, відомості ресурсів, розрахунки; довідки про вартість виконаних робіт (кб-3); акт прийомки виконаних робіт (кб-2в), податкові накладні, платіжні доручення, банківські виписки; акти надання генпідрядних послуг.

За результатами вказаних вище господарських операцій ТОВ "ТД "Торнадо" сформовані на адресу позивача податкові накладні, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідним фактом електронної реєстрації та податковими накладними.

З наявних в матеріалах справи письмових пояснень позивача встановлено, що під час виконання вказаних підрядних договорів позивач виконував функції генерального підрядника перед субпідрядником-контрагентом - ТОВ "ТД "Торнадо", за що договорами підряду була передбачена винагорода у розмірі 4% та 2,5% від суми робіт (послуг).

За фактом виконання генпідрядником послуг позивачем складені та підписані з виконавцями двосторонні акти прийому-передачі генпідрядних послуг, складені та зареєстровані податкові накладні. Тобто позивачем були задекларовані податкові зобов`язані з ПДВ, які не були поставлені під сумнів відповідачем під час проведення перевірки та не були ним зменшені.

Зобов`язання позивача з оплати придбаних робіт було виконано шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових грошових коштів. Таким чином позивачем сплачено суми податку на додану вартість у ціні придбаних робіт.

З метою підтвердження реального виконання умов договорів укладених з контрагентом позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи за укладеними договорами, які відповідають вимогам законодавства та не містять явних дефектів форми і змісту.

В подальшому роботи вказані в договорах були реалізовані позивачем на адресу своїх замовників (Департамент Житлового господарства Харківської міської ради) в рамках договорів підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт, які були попередньо укладені між позивачем та наведеним замовником.

Матеріалами справи підтверджено, що на теперішній час замовникам передані всі результати ремонтно-будівельних робіт за укладеними в грудня 2017 року договорами.

Так, відповідно до п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 1 розділу І Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Враховуючи норми абз.2 п. 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України, лише в разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеним цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.14 ст. 201 розділу V Кодексу визначено, що платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу (пункт 201.15 статті 201 розділу V Кодексу).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням вказаних вище норм Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає, що реальність господарських операцій позивача з контрагентами повністю підтверджена належними первинними документами, а отже позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначенні об`єкту оподаткування податком на додану вартість, зокрема, формування податкового кредиту, а фактичне виконання своїх зобов`язань за договорами здійснено як позивачем, так і його контрагентом, та підтверджено належним чином оформленими первинними документами.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено реальність укладених між позивачем та його контрагентом договорів, доказів того, що первинні документи складені необґрунтовано чи з порушенням чинного законодавства контролюючим органом не надано.

Доводи апелянта, що у контрагента позивача відсутні трудові ресурси, у зв`язку з чим неможливо підтвердити реальність господарських операцій, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки первинними документами реальність цих операцій підтверджена та чинним законодавством не передбачено, що суб`єкту господарювання необхідно контролювати стан податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у них основних фондів.

Стосовно доводів апеляційної скарги з посиланням наявність негативної податкової інформації та щодо можливості позивача виконати роботи власними силами і недоцільності залучення субпідрядника, колегія суддів зазначає наступне.

Контрагент позивача, ТОВ «ТД «Торнадо», на момент укладення договорів у грудня 2017 року був зареєстрований платником податків, в т.ч платниками податку на додану вартість, доказів спростування вказаної обставини відповідачем до суду не надано.

Податкова інформація, на яку послався відповідач як на обґрунтування спірних податкових повідомлень-рішень, стосується не безпосереднього контрагента позивача, ТОВ "ТД "Торнадо", а стосується контрагента ТОВ "ТД "Торнадо" - ТОВ "Маріуполь Промбуд", проте останній не перебував у взаємовідносинах з позивачем.

Крім того, податкова інформація, виходячи із аналізу норм Податкового кодексу України, Закону України «Про інформацію», КАС України створюється державними органами, суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, зокрема в формі податкового контролю.

Між тим, процесуальні документи, котрі складені у порядку Кримінального процесуального кодексу України (у тому числі і протокол допиту свідків на який в апеляційній скарзі посилається контролюючий орган), створюються не суб`єктами владних повноважень, а органами досудового розслідування (правоохоронними, а не контролюючими органами), тобто суб`єктами права, що виконують публічну правоохоронну, а не управлінську функцію. Зазначені процесуальні документи є виключно документами кримінального провадження із правовим статусом доказів вчинення кримінального правопорушення і у силу цього не містять жодної податкової інформації у розумінні ст. 16 Закону України «Про інформацію» та норм Податкового кодексу України.

Також, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, зібрані в ході досудового розслідування докази підлягають перевірці та оцінці відповідним кримінальним судом, і будь-яке судження щодо наявності певних фактів вчинення злочину та винності особи, можна робити лише після набрання вироком законної сили.

Колегія суддів зазначає, що жодних обвинувальних вироків, угод про визнання винуватості, відносно посадових осіб ТОВ "ТД "Торнадо" та/або ТОВ "Маріуполь Промбуд" контролюючим органом до суду не надано.

Отже, доводи апеляційної скарги з посиланням на протокол допиту директора ТОВ "Маріуполь Промбуд" є необґрунтованими та не спростовують висновків викладених в рішенні суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ст. 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Доцільність вибору форми здійснення господарських операцій (самостійно або із залученням третіх осіб) є виключною прерогативою підприємства.

Суб`єкти господарювання мають самостійність при здійсненні своєї господарської діяльності.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги щодо недоцільності залучення субпідрядника, з урахуванням того, що позивач мав власні трудові ресурси є необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що жодних доказів, які б доводили обізнаність позивача щодо порушень податкового законодавства з боку його контрагента, та/або про наявність протиправної домовленості позивача зі своїм контрагентом, спрямованої на незаконне отримання податкової вигоди, контролюючим органом не надано, судом не встановлено.

Так, за змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі № 520/942/19 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 по справі № 520/942/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц З.Г. Подобайло