Справа № 214/2397/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2397/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/2397/19 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Собулевського Володимира Юрійовича , лейтенанта поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 березня 2019 року лейтенантом поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, (1 бат. 2 рота), Собулевським Володимиром Юрійовичем було винесено постанову серія ЕАВ №1004445 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.2 ст.122, Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення, у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. на водія ОСОБА_2 .

Зі змісту описової частини постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 21.03.2019 р. о 22:53, керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 , «керував ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ч. З ст.121 КУпАП (п. 31.3 Правил дорожнього руху) та без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху».

Проте штраф на ОСОБА_2 накладено за ч.2 ст.122 КУпАП - Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З вказаною постановою ОСОБА_2 не згодний, правопорушення він не вчиняв, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

22.03.2019 року, о 22:53 ОСОБА_2 , керував ТЗ по вул. Івана Авраменко, 21В д.н.з. НОМЕР_1 жодним чином не порушуючи ПДР України.

Цією постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 425 гривень, 00 копійок.

Варто також звернути увагу, що згідно описової частини оспорюваної постанови ОСОБА_2 порушив ч.3 ст.121 КУпАП, за який передбачено накладання штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень 00 копійок. Проте лейтенантом поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, (1 бат. 2 рота), Собулевським В.Ю. було накладено штраф в розмірі 425 гривень 00 копійок.

Зазначаючи в оскаржуваній постанові про несвоєчасне проходження обов`язкового технічного контролю, відповідач не надав жодних доказів цього факту, відсутні фото- та відео фіксація даного правопорушення, постанова не містить детального опису правопорушення, тобто відповідач не виконав вимог закону щодо зазначення в постанові об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отож, при винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: право ОСОБА_2 на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку він був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином представник позивача стверджує, що лейтенантом поліції Собулевським В.Ю. при накладені стягнення було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а також допущенні помилки у кваліфікації адміністративного правопорушення та накладанні грошового стягнення.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає постанову серії ЕАВ № 1004445 від 22.03.2019 року правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Ним під час патрулювання, 21.03.2019 року було помічено, що у м. Кривому Розі, Саксаганського району по вул. Івана Авраменка, водій ОСОБА_2 , як з`ясувалось після спілкування, керуючи автомобілем ВАЗ 2121, з державним реєстраційним номером ВЕ1505 АМ керував транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фара чим порушив п.п. 31.3 ( б) та п.п. 19.1 ( а) ПДР України.

Після встановлення усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила аміністратвине правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано аміністратвине стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про аміністратвине правопорушення серії ЕАВ № 100445 від 22.03.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач Собулевський В.Ю. будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак його неявка, згідно приписів ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 1004445 від 22.03.2019 року, ОСОБА_2 , 21.03.2019 року о 22.53 год. керував транспортним засобом ВАЗ 2121, держаний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов чим порушив ст. 121 ч. 3 КУпАП, п. п. 31.3 ПДР України, та без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Розгляд справи зафіксовано на бодікамеру АЕ 001051 ( а.с.7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача не заперечує факт керування позивачем транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 АМ по вул. Івана Авраменка, 21 В 22.03.2019 року о 22:53 год.

Крім того, судом було оглянуто відеозапис долучений до відзиву відповідачем, а саме з відео-файлу «Факт правопорушення», з якого вбачається, що транспортний засіб, який знаходився по вул. Івана Авраменка, ввімкнув лівій покажчик повороту почав рухатися, та через декілька хвили ввімкнув ближнє світло фар. Після зупинки працівниками поліції вищезазначеного транспортного засобу, виявились що за кермом знаходився позивач ОСОБА_2 Також, судом під час огляду відео файлів, які містять на ДВД диску було встановлено, що позивач керував транспортним засобом, що підлягає обов`язкову технічному контролю, але своєчасно не пройшов його.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час фіксування адміністративного правопорушення вчиненого позивачем відеокамера була розміщена у службовому автомобілі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванню норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 12.1. Інструкції фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Враховуючи те, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 121 КУпАП, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду відеозапис є належним та допустимим доказом, що свідчить про порушення позивачем вимог п. п.п. 19.1 а та п. 31.3 б ПДР та спростовує доводи представника позивача щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність прийняття постанови серії ЕАВ № 1004445 від 22.03.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п. 19.1 а, п.31.3 б ПДР України.

Суд критично оцінює твердження представника позивача, що під час складання оскаржуваної постанови поліцейський не з`ясував всіх обставин справи, не прийняв до уваги пояснення відповідача та не надав будь-яких доказів його вини у вчиненні правопорушення.

Позиція представника позивача про те, що постанови серії ЕАВ № 1004445 від 22.03.2019 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи.

Як вбачається з вищезазначеної постанови, в ній зазначено найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд приймає до уваги пояснення відповідача, що ним під час розгляду та винесення спірної постанови було дотримано вимоги ст. 278 та ст. 297 КУпАП. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, право порядок та строки оскарження постанови згідно ст. 287-289 КУпАП.

Після зупинки позивача інспектором патрульної поліції було виявлено одразу два правопорушення, а саме рух в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, що є порушенням п.п. 19. 1 а ПДР України та порушення 31.3 б ПДР України, а саме експлантація позивачем транспортного засобу який не пройшов обов`язків технічний контроль. Враховуючи вищевикладене, беручи о уваги приписи ст. 36 КУпАП на позивача було накладено стягнення, в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Нормами ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі і за частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121».

Відповідно до вимог ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 19.1 а ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені фари ближнього ( дальнього) світла.

Відповідно до п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю)

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил в тому числі користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю але своєчасно не пройшов його тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с. 22).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог представника позивача слід відмовити.

Суд також враховано, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 121, ч. 3, 122 ч. 2, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Собулевського Володимира Юрійовича , лейтенанта поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідача: Собулевський Володимир Юрійович , лейтенант поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко