Справа № 626/1305/19
Суддя: Дудченко В. О.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/1305/19
Провадження № 2-а/626/47/2019
РІШЕННЯ
Іменем України

14.06.2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Дудченко В.О., розглянувши в порядку письмового провадження, у м. Краснограді, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень інспектора 3 роти 1 батальону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Терновського Олексія Степановича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень інспектора 3 роти 1 батальону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Терновського О.С., в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ№1183934 від 28.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у сумі 425,0 грн., а провадження по справі закрити.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено те, що 28.05.2019 року о 09 год.17 хв. він, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Полтавський шлях 247 в м. Харкові, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «г'» Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною, так як він дійсно 28.05.2019 року, керуючи вказаним автомобілем, рухався по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, під`їхав до пішохідного переходу на зелений сигнал світлофора, а коли він вже проїхав лінію зупинки перед світлофором, то ввімкнувся жовтий сигнал світлофора. При цьому він був вимушений продовжити рух, щоб не вдаватись до екстренного гальмування, враховуючи, що позаду нього рухалася ціла колона автомобілів, а на пішохідному переході не було пішоходів. На його доводи, що екстренне гальмування могло призвести до ДТП інспектор УПП не зауважив і виніс оскаржувану постанову. За таких обставин він вважає, що постанова винесена незаконно, оскільки п.8.11 Правил дорожнього руху України дозволяє водіям у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофору, які не можуть зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжити рух далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому є усі підстави для скасування постанови і закриття провадження у справі.

Від ОСОБА_1 надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 205 КАС України, але не всі учасники справи з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 28.05.2019 року інспектором 3 роти 1 батальону УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Терновським О.С. була винесена постанова серії ЕАВ №1183934 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 425,0 грн.

Відповідно до постанови 28.05.2019 року о 09 год.17 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Полтавський шлях 247 в м. Харкові, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «г'» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 стверджує, що постанова винесена безпідставно, неправомірність його дій не доведена, доказів правопорушення відповідач не надав.

Суд погоджується з твердженнями позивача, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонений сигнал світлофору тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України (далі Правил) визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух та попереджає про зміну сигналів.

Пункт 8.10 Правил передбачає, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (стоп), якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11 Правил).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зокрема, стверджує, що він почав проїжджати пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, а коли проїхав лінію зупинки перед світлофором, ввімкнувся жовтий сигнал світлофора, тому він був вимушений продовжити рух, щоб не вдаватись до екстренного гальмування і запобігти ДТП, отже ним в даному випадку не було порушено правил ПДР.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 8.7.3 «г» ПДР України і правомірність винесення ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає, що оскільки відповідачем не надано доказів і не доведено правомірності складання постанови серії ЕАВ № 1183934 від 28.05.2019 року, на розгляд справи відповідач не з`явився, відзиву на позов відповідач не надав, іншого не довів, тому постанова підлягає скасуванню із закриттям справи відповідно до ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст.2, 72-77, 286, 244-246 КАС України,-

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень інспектора 3 роти 1 батальону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Терновського Олексія Степановича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1183934 від 28.05.2019 року, винесену інспектором 3 роти 1 батальону УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Терновським Олексієм Степановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,0 грн, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Красноградський районний суд в Харківський апеляційний адміністративний суд

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя