Справа № 274/2321/19
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2321/19
Провадження № 2-а/0274/78/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2019 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в прядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ярового Олександра Миколайовича, третя особа без самостійних вимог Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову від 10.04.2019, серії ДП18 № 015936 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - Постанова), винесену Інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Яровим Олександром Миколайовичем, якою до нього було застосовано штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що при винесенні постанови поліцейський порушив його правозахист, не задовольнив клопотання про перенесення матеріалів для розгляд за місцем його проживання, винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення суперечить рішенню Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі № 1-11/2015, не врахованого його майнового стану та інші обставини, які слід враховувати при накладенні стягнення, не складав протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, дорожнього знаку, що вказував на початок населеного пункту він не побачив, так як йому його закрило авто, що рухалося в правій полосі. Встановлення дорожнього знаку 5.45 « Гуйва» не відповідало вимогам п. 10.2.4. ДСТУ 4100:2014 « Безпека дорожнього руху. Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Відповідач - Інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Яровий О.М. проти позов заперечив та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що винесена їм Постанова є законною, при її винесенні було дотримано норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 15.05.2019 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Департамент патрульної поліції.

Від третьої особи без самостійних вимог пояснень на позовну заяву не надходило.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що до міста Житомира по цій же трасі де його зупинили, їздить досить часто, перед складенням на нього протоколу їхав за кілька місяців.

Дослідивши письмові докази, оглянувши відеозапис з місця події, доданий до відзиву на позовну заяву, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови 10 квітня 2019 року об 11-18 год на автомобільній дорозі Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 188 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті Гуйва, позначений дорожнім знаком 5.45 - Початок населеного пункту зі швидкістю руху 96 км.год, перевищив швидкість руху на 46 км., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та вимоги частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн ( а.с. 6)

З копії фото приладу TruCAM вбачається рух автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 на 188 км дороги Виступові Житомир Могилів-Подільський об 11-18 год 10.04.2019 зі швидкістю 96 км.год, при допустимій швидкості - 50 кілометрів за годину ( а.с.19).

Таким чином, доказами доведено факт скоєння ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів за годину.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що Інспектор, приймаючи Постанову, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Твердження позивача, що дорожній знак 5.45. «Гуйва» не відповідає Пункт 10.2.4. ДСТУ п. 10.2.4. ДСТУ 4100:2014 « Безпека дорожнього руху. Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування», оскільки знак не продубльовано з лівої сторони дороги, суд відхиляє, оскільки доказів про неправильність встановлення цього дорожнього знаку суду не надано.

Фото на якому зображено дорожній знак «ГУЙВА», додане позивачем до позову, не свідчить беззаперечно про неправильність встановлення знаку.

В межах цього провадження суд не вирішує правомірність встановлення дорожнього знаку, а будь-яке рішення, яким доведено факт неправильності встановлення даного дорожнього знаку до позову не додано.

Доказів, що ОСОБА_1 побачити дорожній знак «ГУЙВА» завадив вантажний автомобіль суду не надано. Даних, що з цих підстав він заперечував свою винуватість під час вирішення питання про притягнення його до відповідальності суду не надано, при тому що з відеозапису видно, що ОСОБА_1 роз`яснені права та надавалося право заявляти будь-які клопотання.

Також суд враховує, що позивач неодноразово їздив даною дорогою, про що він підтвердив у судовому засіданні і очевидно, що має знати, що рухався в межах населеного пункту.

З приводу доводів ОСОБА_1 , наведених у позовній заяві, щодо відмови інспектора передати матеріали на розгляд за місцем проживання, порушення його права на захист, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні Постанови, не складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

З відеозапису з місця події, оглянутого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 інспектором роз`яснено права та надано можливість скористатись правовою допомогою.

Крім того, звертаючись з адміністративним позовом, який розглядається, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою.

Відповідно до положень статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною першою статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху ( зокрема частини перша статті 122 КУпАП) .

З вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення випливає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не складається, при цьому розгляд такої справи здійснюється та постанова у ній виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо посилання ОСОБА_1 на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі № 1-11/2015 (згідно з яким положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення) зазначає, що це рішення приймалось раніше, ніж Закон України від 14.07.2015 р. № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху", яким було внесено зміни до, зокрема, статей 222 та 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якими поліцейські наділені правом виносити постанову на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, здійснення інспектором розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідало нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також зазначає, що посилання ОСОБА_1 на те, що при винесені Постанови Інспектором не було враховано його матеріальний стан та інші обставини, передбачені статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є необґрунтованим, оскільки частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Правопорушення, скоєне ОСОБА_1 , є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а отже при накладенні стягнення за нього особа порушника та інші обставини, передбачені статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не враховуються.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що підстави для скасування Постанови відсутні.

Частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином Постанова підлягає залишенню без змін, а позов ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ярового Олександра Миколайовича, третя особа без самостійних вимог - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складено 14.06.2019.

Суддя: І.Ю. Хуторна