Справа № 440/1013/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1013/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представників позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача - Гостіка І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 12.02.2019 № UА806020/2019/000120/2.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що під час митного оформлення ним було надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору. Водночас митниця в оскаржуваному рішенні не навела обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості ввезеного автомобіля та протиправність оскарженого рішення.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

У відзиві на позов посилався на те, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень ст.55 МКУ у зв`язку із тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару /а.с. 60-65/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.09.2018 між ОСОБА_1 покупцем та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) продавцем в місті Каунас Литовської Республіки на типовому бланку укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу б/н. Відповідно до якого Продавець продав, а Покупець придбав транспортний засіб VOLVO XC 90, реєстраційний номер (А) НОМЕР_2 , колір коричневий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , номер двигуна не вказано, пробіг 515 000 км, серія та номер сертифікату реєстрації транспортного засобу НОМЕР_4 , вартість транспортного засобу 3000 Євро /а.с. 69/.

12.02.2019 особою, уповноваженою на декларування, ОСОБА_3 . з метою митного оформлення товару для підтвердження його митної вартості до Полтавської митниці ДФС подана електронна митна декларація UA806020/2019/203409 /а.с. 66-67/.

Полтавською митницею ДФС 12.02.2019 прийнято рішення № UА806020/2019/000120/2 про коригування митної вартості товарів, в якому зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності та не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості, а саме в договорі купівлі-продажу не вказано адресу продавця.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Полтавською митницею ДФС в обґрунтування свого рішення від 12.02.2019 № UА806020/2019/000120/2 про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності та не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості, а саме в договорі купівлі-продажу не вказано адресу продавця.

У зв`язку з цим проведено консультацію з декларантом з метою вибору методу визначення вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в органі доходів та зборів.

Відповідно до ст. 33 МКУ митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у органу доходів та зборів інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 3000 Євро, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації АСАУР та вартість задекларованого транспортного засобу, з врахуванням його комплектації та пробігу згідно електронного каталогу SchwackeNet, становить 5120 ЄВРО.

12.02.2019 згідно з квитанцією № NOYXN55074 здійснено доплату за митне оформлення в сумі 20758,75 грн.

13.02.2019 за митною декларацією № UA806020/2019/203535 товар випущено у вільний обіг.

При цьому, декларанта відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) Копію митної декларації країни відправлення;

2) Висновки про якісні та вартісні характеристики спеціалізованими експертними організаціями, та/або організацій про вартість товару або сировини;

3) Платіжні, касові документи, що стосуються товару;

4) Інші документи за бажанням.

Декларант письмово відмовився від надання додаткових документів.

У зв`язку з чим, митна вартість оцінюваних товарів визначена за резервним методом відповідно до ст. 64 МКУ. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з електронного каталогу SchwackeNet з врахуванням комплектації та пробігу задекларованого транспортного засобу та становить 5120 ЄВРО.

Стосовно того, що декларант відмовився від надання додаткових документів.

15.02.2019 відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ позивачем подано заяву на ім`я начальника Полтавської митниці ДФС Калініченка М.І. до якої долучено: копію договору купівлі-продажу (з перекладом), копію розширеного витягу з REGITRA на право власності (з перекладом), копію довідки про зняття з обліку REGIТRA перекладом), копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ (з перекладом), копію паспорта, копію закордонного паспорту, копію митної декларації, копію рішення про коригування митної вартості, копію звіту № 25 про незалежну оцінку майна від 13.02.2019, складений ПП Центр незалежної оцінки та експертизи». Згідно з яким ринкова вартість колісного транспортного засобу: марки Volvo, модель: ХС 90, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску: 2005, країна виробник: Швеція, ідентифікатор: НОМЕР_7, повна маса: 2720 кг; маса без навантаження: 2118 кг.; об`єм двигуна: 2401 см.куб.; колір: коричневий; тип пального: дизель 93 600 грн, копії квитанцій про сплату.

З урахуванням долучених додаткових документів ОСОБА_1 просив повернути фінансове забезпечення в сумі 20 758 грн. 75 коп., які були переплачені за митне розмитнення, а також кошти в сумі 8500 грн., які були сплачені згідно квитанції № NYXN34563 від 12.02.2019 як передплата за митне оформлення, а фактично були зараховані як благодійний внесок вид (093).

Між тим, листом «Щодо надання додаткових документів» вих. № 1055/10/16-70-13-01 від 21.02.2019 за підписом в.о. першого заступника начальника Полтавської митниці ДФС Заколодяжної В. позивача повідомлено, що «особою уповноваженою на декларування Білоніг М.В. 12.12.2019 до митного оформлення подано митну декларацію UA806020/2019/203409, враховуючи, що у наданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, а додаткові відомості для підтвердження заявленої митної вартості товару не містили всіх необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, заявлена декларантом митна вартість була скорегована Полтавською митницею ДФС з прийняттям 12.02.2019 рішення UA806020/2019/000120/2.»

13.02.2019 за митною декларацією № UA806020/2019/203535 товар випущено у вільний обіг.

Із аналізу вказаного листа вбачається, що заява по суті не вирішена, звіт № 25 від 13.02.2019, як додатковий документ, який підтверджував митну вартість товару митницею, не досліджувався. Питання щодо повернення чи відмови у поверненні фінансового забезпечення в сумі 20 758,75 грн. та передоплати за митне оформлення в сумі 8500 грн. не вирішувалось.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару. зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Статтями 49, 51, 52. 53. 57, 58 МК України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 України (частина третя статті 54 МК України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для його прийняття відсутність в договорі купівлі-продажу адреси продавця.

Суд вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки частиною б статті 58 МК України передбачено перелік підстав за наявності яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів.

Відсутність адреси продавця в договорі купівлі-продажу не зазначена як одна з цих підстав.

За таких обставин вимоги митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим.

Окрім цього, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних), інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів. скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів від № UА806020/2019/000120/2 від 12.02.2019 у ньому зазначено лише посилання на сайт SchwackeNet, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім інформації з електронного каталогу SchwackeNet з врахуванням комплектації та пробігу, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен був також звернути увагу на зовнішній, внутрішній стан транспортного засобу та зазначити з цього приводу докладну інформацію.

Отже, підсумовуючи вище викладене, під час митного оформлення позивачем було надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору. Водночас митниця в оскаржуваному рішенні не навела обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості ввезеного автомобіля та протиправність оскарженого рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 12.02.2019 № UА806020/2019/000120/2.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні із даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС України витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 12.02.2019 № UА806020/2019/000120/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 червня 2019 року.

Суддя А.Б. Головко