Справа № 620/355/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/355/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): ОСОБА_2.,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за віком з 01.10.2017, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані, зокрема тим, що зменшення відповідачем величини оцінки одного року страхового стажу позивача є обмеженням та звуженням змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення.

Відповідачем, у свою чергу, подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що після перерахунку пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року зменшення розміру його пенсії не відбулось, оскільки як до 01 жовтня 2017 року, так само і після 01 жовтня 2017 року її розмір становить 2560,72 грн.

Отже, на переконання відповідача, доводи апелянта про звуження обсягу вже набутого ним права на пенсію є безпідставними та необґрунтованими, у той час як рішення Чернігівського окружного адміністративного суду є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, відповідач просить суд у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити повністю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року - скасувати, та прийняти нове - про задовлення вимог адміністративного позову ОСОБА_1

Відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та про причини його неявки суду не повідомив. Будь-яких заґяв та/або клопотань до суду не надав.

За наведених обставин та керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Ніжинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 24 листопада 2016 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та має 39 років 2 місяці 15 днів страхового стажу.

З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача був обрахований виходячи з середнього заробітку у розмірі 6652,98 грн., та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35%, що дорівнює 0,52875, а також доплати за понаднармований стаж за 4 роки у сумі 42,96 грн. Таким чином, з урахуванням вказаних показників загальний розмір пенсії позивача до 01 жовтня 2017 року становив 3560,72 грн., що також не заперечується учасниками справи.

З 01 жовтня 2017 року у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" відповідачем було перераховано розмір пенсії позивача виходячи з середнього заробітку у сумі 7674,26 грн., коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1%, що дорівнює 0,39167, доплати за понаднармований стаж за 4 роки у сумі 42,96 грн., а також доплати до старого розміру пенсії у сумі 511, 98 грн. Таким чином, з урахуванням вказаних показників сума загального розміру пенсії позивача не змінилась та становить 3560,72 грн.

Водночас, після отримання перерахованого з 01 жовтня 2018 року розміру пенсії, позивач вважаючи, що відповідачем було протиправно зменшено оцінку одного року його страхового стажу з 1,35% до 1%, 30 листопада 2018 року звернувся до останнього з заявою в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01 жовтня 2017 року з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2014, 2015, 2016), затосувавши величину оцінки страхового стажу 1,35%.

Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, розглянувши вказане звернення позивача, листом від 13.12.2018 №94/04/К-2 повідомило останньому, що йому проведений перерахунок пенсії з 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосування величин оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Також у вказаному листі позивачу було роз`яснено, що для застосування величини оцінки страхового стажу у розмірі 1,35% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" відсутні законні підстави.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно проведено перерахунок розміру пенсії позивача з застосуванням величин оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії". Крім того, судом першої інстанції під час вирішення даного спору було також враховано, що вказаний перерахунок пенсії позивача не призвів до зменшення кількісної характеристики його пенсії та відповідно звуження вже набутих позивачем прав.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Приписами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону № 1058 в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VІ, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017 року) до вказаної норми були внесені зміни та встановлено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, Законом № 2148-VІІІ було доповнено Прикінцеві положення Закону № 1058 пунктом 4-3 яким передбачється, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

У свою чергу, частиною 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, передбачається, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Разом з цим, колегія суддів акцентує увагу, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2148-VІІІ у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, з 01 жовтня 2017 року пенсії, призначені згідно Закону №1058 до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Як було встановлено судом, позивачу пенсія за віком була призначена відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 24 листопада 2016 року, а тому відповідно підлягала перерахунку з 01 листопада 2017 року, з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, як правильно було зауважено судом першої інстанції, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено і розмір середньої заробітної плати, який використовується при її обчисленні.

Крім того, судом першої інстанції було також правильно враховано, що розмір пенсії позивача після внесення відповідних змін до законодавства не змінився, та після 01 жовтня 2017 року становить так само як і раніше 3560,72 грн.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 не відбулось зменшення її розміру, що в свою чергу не може свідчити про звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства та підстави для обрахування пенсії позивача за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% відповідно до вимог чинного законодавства та з огляду на встановлені обставини справи - відсутні.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Водночас, колегією суддів встановлено, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про обґрунтованість його позовних вимог.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 313, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

Н.М. Літвіна

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року