Справа № 2040/7287/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р.Справа № 2040/7287/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 22.04.19 року по справі № 2040/7287/18

за позовом ОСОБА_1

до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова () щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.05.2018 р;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.05.2018 р.;

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019 року апеляційну скаргу Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018р. по справі № 2040/7287/18 повернуто скаржнику.

12.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив суд: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо умисного невиконання рішення суду; визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо поширення дії положень постанов КМУ №365 від 08.06.2016 р. та №335 від 25.04.2018 року в частині відсутності окремого порядку для виплати пенсії в межах виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі 2040/7287/18; постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати відповідача виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 року по 11.02.2019 року без врахування постанов КМУ №335 від 25.04.2018 року та №365 від 08.06.2016 року і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії з 01.05.2018 року без обмеження кінцевим строком; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності начальника Київського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Харкова.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку ст. 383 КАСУ.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на її протиправність, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені в порядку ст. 383 КАСУ вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга розглядається в судовому засіданні згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова () щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.05.2018 р. та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсі: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.05.2018 р.

Вказане рішення суду 11.02.2019 р. набрало законної сили.

Виконавчий лист до примусового виконання не пред`являвся.

Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої у порядку ст. 383 КАСУ, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Судом встановлено, що звертаючись із заявою у порядку ст. 383 КАСУ представник позивача вказав на те, що відповідач продовжує порушувати права позивача з тих же підстав, що і були підставою для звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для застосування судового контролю в порядку ст. 383 КАС України є встановлення судом протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Крім того, постановою Пленуму ВАС України від 13.03.2017 № 3 «Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» (у редакції до 15.12.2017) визначено, що суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, рішення суду щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 виконане управлінням добровільно в межах діючого законодавства.

Зокрема, Розпорядженням відділу з питань призначення, перерахунків та виплати пенсій від 20.03.2019 було поновлено виплату пенсії з 01.05.2018 по 08.11.2018.

Часткове невиконання судового рішення, відбулося з незалежних від останнього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету, тобто є поважною причиною в розумінні ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі, а проведення відповідних виплат має бути здіснено за рахунок коштів спеціально призначених для даних цілей, та за їх відсутності відповідач позбавлений можливості виконати у повному обсязі судове рішення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, тому підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року по справі № 2040/7287/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 14.06.2019 року