Справа № 164/1470/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року ЛуцькСправа № 164/1470/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Остапчука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Маневицького районного суду Волинської області з позовом до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» (далі - ДУ «Маневицька ВК (№ 42)») про скасування постанов про накладення дисциплінарних стягнень від 21.12.2017, від 05.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13.04.2016, який набрав законної сили 08.07.2016, позивач засуджений до трьох років позбавлення волі за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та з 10.12.2017 відбуває покарання в ДУ «Маневицька ВК (№42)».

29.08.2018 позивачу стало відомо про те, що постановою від 21.12.2017 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважаючи документи про притягнення його до дисциплінарної відповідальності сфальсифікованими. Крім того, дисциплінарного проступку він не вчиняв, а на засіданні дисциплінарної комісії з ним була проведена бесіда.

Постановою від 05.09.2018 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення режиму відбування покарання.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки порушення режиму відбування покарання (а саме занавішування спального місця) він не вчиняв, при цьому, під час дисциплінарного провадження ні від нього, ні від інших свідків пояснення не відбиралися.

Позивач просить скасувати постанови ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 12.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження та від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, а також стягнути витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Маневицького районного суду Волинської області від 01.08.2018 відкрито провадження у цій справі (т. 1, а. с. 38).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.10.2019 № 42/4099/6 (т. 1, а. с. 56-58) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних постанов.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2019 дану справу передано за підсудністю на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду (т. 1, а. с. 182).

12.04.2018 Волинський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про прийняття справи до провадження та призначення її до судового розгляду (т. 1, а. с. 186).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі 07.05.2018, 03.06.2018 та 12.06.2018 в режимі відеоконференції з ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» відповідно до ухвал суду про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 25.04.2019 (т. 1, а. с. 195), від 23.05.2019 (т. 2, а. с. 29), від 03.06.2019 (т. 2, а. с. 65), та 23.05.2019 в режимі відеоконференції з Маневицьким районним судом Волинської області відповідно до ухвали суду від 07.05.2019 (т. 1, а. с. 225), позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дмитрук Л.І. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просять його задовольнити, одночасно вирішивши питання про стягнення витрат на правову допомогу та постановлення окремої ухвали.

Представник відповідача Остапчук С.І. у тих же судових засіданнях позов заперечив та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Крім того, ухвалою суду від 23.05.2019, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати (т. 2, а. с. 21 зворот), відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 (т. 2, а. с. 1), оскільки рішення у цій справі, виходячи із предмету спору, не впливає на її права та обов`язки.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 13.04.2016 Камінь-Каширським районним судом Волинської області за частиною першою статті 122 КК України на 3 роки позбавлення волі (початок строку відбування покарання 25.08.2016, кінець строку - 25.08.2019), з 10.12.2017 відбуває покарання в ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», що підтверджується його характеристиками від 27.02.2018, від 21.08.2018 (т. 1, а. с. 27-28).

Постановою в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення за порушення режиму відбування покарання (яке виявилося у тому, що 15.12.2017 о 6:15 не виконав загальну команду «підйом» та не вийшов на ранкову фізичну зарядку і ранкову поіменну перевірку засуджених без поважних на те причин, на зауваження не відреагував) засудженому ОСОБА_1 оголошено попередження (т. 1, а. с. 206). При цьому, на вказаній постанові є відмітка Рудчика Я.А. про незгоду з постановою та намір її оскаржити, його підпис та дата 19.12.2017.

Крім того, постановою начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення за порушення режиму відбування покарання (яке виявилося у тому, що 02.09.2018 близько 11:00, в ході обходу ЧПНУ капітаном вн. служби Сачуком А.В. було помічено в спальному приміщенні на другому поверсі, що засуджений ОСОБА_1 занавісив спальне місце, на законну вимогу зняти занавішування із свого спального місця не відреагував, а в категоричній формі відмовився це виконувати, розпочав проявляти своє невдоволення режимом утримання відбування покарання) засудженому ОСОБА_1 оголошено догану (т. 1, а. с. 214). Разом з тим, від підпису про оголошення постанови позивач відмовився, про що зроблена відмітка.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини сьомої статті 135 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Згідно із пунктом 13-1 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Як передбачено частиною дев`ятою статті 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

За правилами частини другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Відтак, з урахуванням ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 14.03.2019 про передачу справи за підсудністю (т. 1, а. с. 182), розгляд цієї справи проведено в порядку адміністративного судочинства, Волинським окружним адміністративним судом.

За приписами частини третьої статті 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Частиною четвертою статті 107 КВК України передбачено, що засудженим забороняється: завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях.

Згідно із частинами першою, другої статті 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до частини першої статті 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення, зокрема: попередження; догана. Попередження - це письмове застереження про притягнення до дисциплінарної відповідальності певного виду у разі повторного порушення.

Як передбачено частинами першою, третьою, шістнадцятою статті 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Згідно із частинами першою, третьою - шостою статті 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Члени спостережних комісій на відповідній території мають право бути присутніми на засіданні дисциплінарної комісії та мають право дорадчого голосу. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. Начальник установи виконання покарань має право поміщати засудженого в дисциплінарний ізолятор строком до однієї доби до прийняття рішення про застосування стягнення у разі порушення режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, участі в конфліктній ситуації, бійці, масових заворушеннях або інших діях, що створюють серйозну загрозу підтримці порядку в установі. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Суд, вирішуючи позовні вимоги про скасування постанови в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження, виходить з того, що вказана постанова прийнята з дотриманням вказаних вище вимог КВК України.

Так, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_1 30.10.2017 був ознайомлений з вимогами законодавства, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі, що підтверджується його підписом на розписці (т. 2, а. с. 73 зворот). При цьому, розпорядок дня ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» з моменту відбування позивачем покарання і по даний час передбачає підйом о 6:00 - 6:05, проведення фізичної зарядки о 6:05 - 6:15, поіменну перевірку о 6:15 - 6:30 (т. 2, а. с. 74).

Факт вчинення дисциплінарного проступку підтверджується рапортом від 19.12.2017 в. о. начальника ДКДіР ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» Слюсарчука В.А., з яким позивач ознайомився під підпис (т. 1, а. с. 208), та рапортами від 15.12.2017 ст. сержанта ОСОБА_9 та начальника відділення СПС № 5 Горайчука А.І. (т. 1, а. с. 209-210).

21.12.2017 на засіданні дисциплінарної комісії ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» по прийняттю рішень щодо застосування до засуджених заходів дисциплінарного впливу розглянуто питання про порушення встановленого режиму покарання засудженим ОСОБА_1 та застосування до нього заходів дисциплінарного впливу, що підтверджується витягом із протоколу від 21.12.2017 (т. 1, а. с. 95).

При цьому, у вказаному витягу із протоколу засідання дисциплінарної комісії від 21.12.2017 не зазначено виду стягнення, застосованого до позивача. Проте, на думку суду, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення представника відповідача ОСОБА_10 . щодо допущення помилки в оформленні протоколу, вказаний недолік не спростовує ні факт вчинення проступку, ні факт застосування заходу стягнення у виді попередження.

Суд також враховує, що Маневицькою місцевою прокуратурою проводилася перевірка законності прийняття постанови від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення та підстав для скасування цієї постанови виявлено не було, про що представника позивача - адвоката Мудрик Т.В. було поінформовано листом від 01.10.2018 № 36-14-18 (т. 1, а. с. 128-129).

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що дисциплінарного проступку (за який він притягнутий до відповідальності у виді попередження постановою від 21.12.2017) він не вчиняв, оскільки об`єктивно жодними іншими доказами такі пояснення не підтверджуються. Позивач не надав під час дисциплінарного провадження жодних письмових пояснень, хоча при цьому був присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Суд звертає увагу на позицію позивача під час дисциплінарного провадження, який проставляв на рапорті від 19.12.2017 та постанові від 21.12.2017 відмітки про незгоду, проте не навів жодних мотивів та конкретних фактів на спростування виявленого проступку, мотивуючи свою позицію лише доводами про фальсифікацію документів.

Проте, під час розгляду справи доводи позивача про фальсифікацію матеріалів дисциплінарного провадження, яке завершилося прийняттям постанови від 21.12.2017 про накладення на нього дисциплінарного стягнення, також не знайшли свого підтвердження, а мотивів упередженого ставлення до ОСОБА_1 під час дисциплінарного провадження з боку працівників ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» не встановлено. Суд звертає увагу, що зазначення у різних характеристиках на ОСОБА_1 суперечливих даних щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді попередження (т. 1, а. с. 27-28) не свідчить про фальсифікацію документів дисциплінарного провадження, а пояснюється різним розумінням правової природи попередження як виду стягнення різними посадовими особами ДУ «Маневицька ВК (№ 42)».

Разом з тим, суд не погоджується із доводами представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовними вимогами про скасування постанови в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки вимоги частини сьомої статті 135 КВК України в частині вручення позивачу копії оскаржуваної постанови належним чином виконані не були, при цьому з наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що він не усвідомлював правових наслідків проставлення свого підпису без дати на повідомленні про відмову в отриманні копії постанови (т. 1, а. с. 212). Суд також бере до уваги статус позивача, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, та об`єктивно обмежений у можливостях ефективно захищати свої права, в т. ч. за допомогою адвоката. Відтак, суд виходить з того, що строк звернення до суду з позовними вимогами про скасування постанови в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 необхідно обчислювати з вересня 2018 року (після отримання на запит адвоката Мудрик Т.В. копії постанови), та який не пропущений.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що постанова в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення прийнята з дотриманням вимог КВК України, тому у задоволенні позовних вимог про її скасування належить відмовити.

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги про скасування постанови начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, суд виходить з такого.

Так, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що спальне місце занавішував не він, а інший засуджений ОСОБА_11 . При цьому, допитаний як свідок ОСОБА_12 не спростував та не заперечив даного факту, тоді як свідок ОСОБА_5 підтвердив пояснення позивача.

З оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом (т. 1, а. с. 82) вбачається, що занавішування мало місце між спальними місцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а жоден із присутніх під час огляду засуджених не вказав, хто саме провів занавішування спальних місць.

Оскільки позивач ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення ним проступку у вигляді занавішування спального місця, а з матеріалів справи вбачається, що занавішування мало місце між двома спальними місцями, що не виключає здійснення такого занавішування іншим засудженим ОСОБА_13 , на якого вказують позивач та свідок ОСОБА_5 , інших доказів, які б прямо вказували на вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем відповідач суду не надав (суд звертає увагу, що показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також рапортами від 02.09.2018, від 03.09.2018 (т. 1, а. с. 216-218) не доводиться факт здійснення занавішування спального місця саме позивачем), тому суд дійшов висновку про недоведеність вчинення проступку саме позивачем та про безпідставність накладення на нього стягнення у виді догани.

Відтак, з наведених мотивів та підстав, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про скасування постанови начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Системний аналіз вказаних положень КАС України дає підстави дійти висновку про те, що у разі задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу адвоката саме позивачу, який особисто поніс такі витрати. При цьому, понесені іншими особами (у даному випадку - дружиною позивача), які не є стороною у справі, витрати на правничу допомогу адвоката стягненню з відповідача не підлягають. Відтак, витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5700,00 грн. згідно із довідкою від 23.05.2019 (т. 2, а. с. 2), понесені дружиною позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ні їй, ні позивачу відшкодуванню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для постановлення у даній справі окремої ухвали за усними клопотаннями позивача та його представника, оскільки ті порушення, які, на їх думку, були вчинені посадовими особами ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», мали місце до початку розгляду справи даним складом суду або не стосуються предмету спору у цій справі. Суд звертає увагу, що позивач та його представник не позбавлені самостійно оскаржувати в установленому порядку (в т. ч. судовому) рішення та дії адміністрації ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», які вони вважають незаконними.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» від 05 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 14 червня 2019 року