Справа № 160/5349/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 червня 2019 року Справа 160/5349/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ІСІДА» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ІСІДА», в якому просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Центральна, будинок 2-А, будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Центральна, будинок 16-Б, будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 обл., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Кірова, будинок 1-А Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ІСІДА» (код ЄДРПОУ - 32859594), до повного усунення порушень.

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Центральна, будинок 2-А, будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 ., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Центральна, будинок 16-Б, будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, село Булахівка, вулиця Кірова, будинок 1-А Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ІСІДА» (код ЄДРПОУ - 32859594), до повного усунення порушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частиною 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Так, одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову, посилаючись на те, що позивач є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету, при цьому кошторисом на 2019 рік видатки по загальному фонду державного бюджету по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки (сплата судового збору)» не були передбачені.

Розглянувши заявлене клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також і відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, необхідно зазначити, що, якщо бюджетні установи, що фінансуються за рахунок Державного бюджету України та які діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати про що свідчить правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» від 23.01.2015 року №2.

Крім того, при розгляді клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд, зокрема звертає увагу на обґрунтованість зазначених у клопотанні підстав для його задоволення, наявність доказів ужиття посадовими особами заявника заходів, спрямованих на отримання фінансування для реалізації повноважень стосовно представництва інтересів суб`єкта владних повноважень у судах, а також суд бере до уваги те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджет, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися обґрунтованою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Судом також враховується і те, що законодавець не вніс позивача до переліку осіб, установ та організацій, які звільняються від сплати судового збору згідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що клопотання позивача є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року становить 1 921,00 грн.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано документу про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн. за подання даного адміністративного позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень в порушення вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та те, що позивач не звільнений від сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду у відповідності до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також те, що позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суддя доходить висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн. за подання даного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ІСІДА» про застосування заходів реагування - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн., сплаченого за наступними реквізитами:

отримувач: УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра/22030101;

код ЄДРПОУ(отримувача): 37989253;

банк отримувача: казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101;

призначення платежу «судовий збір за заявою_______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд»

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна