Справа № 140/263/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5017/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року, ухвалене суддею Ксензюком А.Я. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 140/263/19 за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду у якому просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та зобов`язати відповідача вирішити питання щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого учасника бойових дій у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є вдовою померлого учасника бойових дій, який за життя був визнаний інвалідом 2 групи від захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби. Позивачка вважає, що має право на отримання статусу члена сім`ї загиблого, однак в наданні такого статусу, відповідач їй протиправно відмовив з посиланням на пункт 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вказуючи, що чоловік позивачки помер внаслідок іншої причини, не пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила позивачка, ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивачка зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми матеріального права та зробив помилковий висновок про поширення на позивачку чинності пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивачка вважає, що статус члена сім`ї загиблого учасника бойових дій встановлюється лише Законом, а не військово-лікарською комісією.

Позиція відповідача зводиться до того, що факт наявності причинного зв`язку смерті ветерана війни, як учасника бойових дій на території інших держав, які померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів встановлюється медико-соціальною експертною комісією, яка визначає причину смерті інваліда на підставі лікарського свідоцтва про смерть. Оскільки, позивачка відповідного свідоцтва не надала, то у відповідача відсутні підстави вважати, що смерть чоловіка позивачки настала у зв`язку з пораненням, контузією, травмою отриманою під час виконання військового обов`язку, в тому числі на території інших держав.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судом апеляційної інстанції розглянуто справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період бойових дій з 21 січня 1980 року по 27 травня 1981 року брав участь у складі діючої армії під час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан (в/ч НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою Горохівського районного військового комісаріату Міністерства оборони України від 23 січня 2018 року № 95. 29 червня 2004 року, ОСОБА_2 , отримав безтермінове посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 був інвалідом другої групи захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК № 039498.

16 листопада 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 16 листопада 1985 року, виданого Смолявською сільською радою Горохівського району Волинської області.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 56 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, на підставі якого складено відповідний актовий запис № 10.

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області із заявою щодо надання статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 02 серпня 2018 року № 107 управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області повідомило позивачку, що оскільки її чоловік помер внаслідок іншої причини, не пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, встановити статус члена сім`ї загиблого ветерана війни немає законних підстав.

Правовий статус ветеранів війни визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон № 3551-XII).

Статтею 4 Закону № 3551-XII визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно із статтею 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Суд першої інстанції правильно вказав, що саме норми пункту 1 статті 10 Закону № 3551-ХІІ поширюються на позивачку, де зазначено, що чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Натомість в пункті 2 статті 10 Закону № 3551-ХІІ йде мова про померлих учасників бойових дій, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин і не стосується поранень, травм чи захворювань пов`язаних з виконанням військового обов`язку чи участю в бойових діях.

Виходячи з правових норм статті 18 Закону № 3551-XII порядок видачі посвідчень особам, на яких поширюється чинність цього Закону встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цих норм, Кабінетом Міністрів України постановою від 12 травня 1994 року № 302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (далі - Положення № 302).

Пунктом 4 Положення № 302 встановлено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Абзацом другим пункту 7 Положення № 302 визначено, що «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

При цьому, ні Законом № 3551-XII, ні Положенням № 302 не визначено перелік документів, які необхідні для встановлення статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та отримання відповідного посвідчення.

В абзаці другому пункту 7 Положення № 302 зазначено лише, що «Посвідчення члена сім`ї загиблого», яке засвідчує відповідний статус видає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

Згідно зі статтею 118 Конституції України та Закону України «Про місцеві державні адміністрації» органами виконавчої влади в областях і районах є місцеві державні адміністрації, склад яких формують голови місце вих державних адміністрацій, що призначаються на посаду і звільня ються з посади Президентом України за поданням Кабінету Мі ністрів України.

Голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень здійснюють виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізують повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація сприяє розвитку їх соціального забезпечення, правильному і своєчасному призначенню і виплаті державних пенсій та допомоги, поданню адресної соціальної допомоги та підтримки, призначенню та виплаті цільової грошової допомоги, інших компенсаційних заходів соціального захисту.

Начальником управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Г. Дідухом затверджено Інформаційну картку адміністративної послуги «Видача посвідчення «Сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни», якою встановлено вичерпний перелік документів необхідний для отримання адміністративної послуги. Такими документами є:

- Заява;

- Оригінали:

- паспорт,

- пенсійне посвідчення,

- документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим;

- свідоцтво про смерть;

- документальне підтвердження участі в Великій Вітчизняній війні, нагородження за цей період орденами;

- довідка про сімейний стан;

- довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

- довідка органу медико-соціальної експертизи про причинний зв`язок смерті з захворюванням одержаним в період проходження військової служби;

- посвідчення учасника бойових дій або довідка військкомату про період (періоди) участі в бойових діях.

Копії:

- паспорт;

- пенсійне посвідчення;

- свідоцтво про смерть;

- довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

Таким чином, як слідує з наведеного, одним із документів, який є необхідним для отримання посвідчення «сім`ї померлого (загиблого) ветерана війни» є довідка органу медико-соціальної експертизи про причинний зв`язок смерті з захворюванням одержаним в період проходження військової служби.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачкою не підтверджено факт наявності причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 внаслідок захворювання, травми чи каліцтва одержаного в період проходження військової служби, в тому числі на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 326, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року справі № 140/263/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 13.06.2019 року