Справа № 0440/7121/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/7121/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі №0440/7121/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області Державної служби України з питань праці від 05 липня 2018 року про накладання на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН-786/262/АВ/ТД-ФС/405 у розмірі 111 690, 00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області Державної служби України з питань праці від 05 липня 2018 року № ДН-786/262/АВ/ТД-ФС/405. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (Сурина О.С.) підтримала доводи апеляційної скарги; представник позивача (Дорохін В.І.) щодо останніх заперечив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, в період з 14 червня 2018 року по 15 червня 2018 року відповідно до наказу від 13 червня 2018 року № 493-І, на підставі направлення, проведення інспекційного відвідування від 13 червня 2018 року №175/4.2-11 проведено інспекційне відвідування із здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у ФОП Андрющенко за юридичною адресою: 50098, Дніпропетровська АДРЕСА_1 ., м. Кривий Ріг, вул. Тельмана, 74.

За результатами відвідування було складено Акт № ДН786/262/АВ від 15 червня 2018 року та припис №ДН786/262/АВ/П від 15 червня 2018 року про усунення виявлених порушень, які було направлено позивачу 18 червня 2018 року.

Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН786/262/АВ/ТД було винесено 23 червня 2018 року і призначено розгляд справи на 05 липня 2018 року о 09 год. 30 хв.

05 липня 2018 року за результатами розгляду справи, відповідачем була винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН-786/262/АВ/ТД-ФС/405, відповідно до якої ОСОБА_2 фактично була допущена з 01.05.2018 року до роботи без укладення трудового договору, що є порушенням ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з недоведеністю порушення позивачем норм ст.24 КЗпП, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі Порядок № 295).

Згідно з п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до підпунктів 3, 5 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в повідомленні щодо невідповідності кількості працівників роботодавця обсягам виробництва до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності, наданого листом Головного управління державної служби у Дніпропетровській області №28210/10/04-36-13-02-09 від 22.05.2018 року, зазначено що ФОП Андрющенко Н.П. знаходиться на спрощеній системі оподаткування 2 групи саме: діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний) та діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання. Відповідно до наданої звітності, у ФОП ОСОБА_1 відсутні наймані працівники. В свою чергу відповідач, посилаючись на цивільно-правовий договір №1 від 01.05.2018 року, дійшов висновку, що фактично в період з 01.05.2018 правовідносини між ФОП Андрющенко громадянкою ОСОБА_2 мали ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, при цьому, дії Підприємця щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового шляхом укладання такого договору порушують вимоги ст. 24 КЗпП України.

Приписами підпункту 54 пункту 4 Положення № 96 передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Отже, з наведеного вбачається, що підставою для накладання на суб`єкта господарювання штрафу є встановлене при перевірці порушення вимог законодавства про працю.

Колегія суддів зауважує, що на дату проведення перевірки (інспекційного відвідування) 15 червня 2018 року відповідачем не встановлено факту використання ФОП ОСОБА_1 найманої праці, як і не встановлено факту допуску до роботи ОСОБА_2 , на підставі договору № 1 від 01.05.2018 року, а висновки перевіряючими фактично зроблені на підставі інформації наданої Головним управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.05.2018 року щодо невідповідності кількості працівників роботодавця обсягам виробництва до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності. Крім того, в акті перевірки також не міститься висновку щодо використання позивачем найманої праці, та жодним доказом такі обставини не підтверджено.

При цьому наявність договору від 01 травня 2018 року, який був розірваний 17 червня 2018 року у зв`язку з відсутністю факту його виконання з моменту укладення, не свідчить про допуск ОСОБА_2 до роботи та виконання нею трудових обов`язків.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що перевірка фактично відбувалася на підставі інформації наданої Головним управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.05.2018 року щодо невідповідності кількості працівників роботодавця обсягам виробництва до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності та жодного доказу, на підтвердження факту порушення ст.24 КЗпП матеріали справи не містять.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі №0440/7121/18 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко