Справа № 725/1823/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1823/19

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

12 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції в Чернівецькій області в особі начальника ОСОБА_1 Артура Олександровича на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 14 травня 2019 року (повний текст якого складено 14 травня 2019 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Момотюка Андрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Момотюка Андрія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 14 травня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано незаконною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 401690 від 17.03.2019 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Момотюком А.А.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 17 березня 2019 року інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Момотюком А.А. відносно ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія НК № 401690, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з пунктом 15.10 "а" ПДР України, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Посилання апелянта на те, що до відзиву на позовну заяву відповідачем було додано відеозапис на якому зафіксовано факт правопорушення, вчиненого позивачем, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача, що з дослідженого відеозапису вбачається, що останній не містить запису безпосереднього вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. За наслідками дослідження диску встановлено, що даний диск містить записи, датовані 10 березня 2019 року 20:20 год. із фіксацією події за участі іншого водія, іншого транспортного засобу, що не має відношення до даної справи.

Зважаючи на вищезазначене, беручи до уваги те, що відповідачем не надано будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

А відтак, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи рішення про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №401690 від 17 березня 2019 року, судом першої інстанції не вирішено питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, в порядку, визначеному статтею 286 КАС України.

Так, стаття 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Абзацом 2 частини 2 ст. 317 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням процесуальних вимог, встановлених КАС України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції в Чернівецькій області в особі начальника ОСОБА_1 Артура Олександровича задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 14 травня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 401690 від 17 березня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 червня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.