Справа № 522/22573/18
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 О ОСОБА_3 О., діючий на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_4

до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018року ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушеннявід 17.12.2018 року НК №617608 інспектора УПП у м. Одеса ДПП про притягнення його - ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 17 грудня 2018 року о 20 годині 40 хвилин його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції та повідомлено, що нібито він керував автомобілем з вимкнутими або несправними фарами, чого фактично не було, та складено відносно нього відповідну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, винесену з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, позивач вказує, що серед матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яке він начебто скоїв, є лише постанова про адміністративне правопорушення, зміст якої не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу/постанови про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що посадова особа поліції у постанові не описала суті та фактичні конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення та не змогла надати відео, яке підтверджує вчинення такого правопорушення.

За таких обставин позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, містить обставини, які не відповідають дійсності, не містить точного формулювання, вчинення правопорушення та його підтвердження відеоносіями, суті правопорушення, натомість, описує суть неіснуючого адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад показань свідків, показань технічних приладів, технічних засобів, чи інших доказів по справі на момент розгляду адміністративної справи не було.

На думку позивача вказане свідчить про те, що працівник патрульної поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не прийняв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 27.12.2018року матеріали адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передані на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, оскільки позивач по справі має посвідчення водія, видане у повноважними органами Литовської Республіки, доказів того, що він має зареєстроване місце проживання на території Приморського району м. Одеси не надано, а місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до території Київського району м. Одеси.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.02.2019року було прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

05.03.2019 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив суд адміністративний позов ОСОБА_4 залишити без задоволення, оскільки в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, поліцейські мали всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, ними дотримана процедура та порядок розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними, необґрунтовані та не підкріплені норами законодавства та відповідними доказами.

У судовому засіданні 11.06.2019 року позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання 11.06.2019 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 17.12.2018року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Кравчук О.В складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №617608, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії НК №617608від 17.12.2018року, інспектором було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 17.12.2018року о 20 годині 40 хвилини, ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Одесі по вулиці Ак. Корольова, 2, водій керував автомобілем у якого не справна ліва фара в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.4.3 (в) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КпАП України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення стала несправність світлового обладнання, тобто порушення п. 31.4.3 (в) ПДР.

Відповідно до п. 31.4.3. (в) ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За приписами ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірності винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав суду відеозапис зафіксованого правопорушення, як і не надав суду будь-яких інших доказів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд не має можливості пересвідчитися в тому, чи дійсно ОСОБА_5 ,керуючи транспортним засобом марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Одесі по вулиці Ак. Корольова, 2, керував автомобілем у якого не справна ліва фара в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.4.3 (в) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КпАП України.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не підтверджені посилання, зазначені у відзиві на позов, не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 617608 від 17 грудня 2018року, складену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Кравчук О.В. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 617608 від 17 грудня 2018року, складену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Кравчук О.В. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 12.06.2019 року.

Суддя Петренко В. С.