Справа № 560/423/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/423/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

14 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (ухвалене 19 березня 2019 року, повний текст рішення складено 22 березня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними дій ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області призначити одноразову грошову допомогу в порядку та розмірі, визначеному Порядком виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року, відповідно до п.4 частини 1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що умовою призначення поліцейському ОГД є "причина звільнення", а не "правова підстава звільнення". При цьому позивач стверджує, що єдиною причиною його звільнення зі служби є втрата професійної працездатності на 70%. Оскільки чинне законодавство не передбачає, що право на виплату ОГД виникає у разі визнання поліцейського непридатним для проходження служби в національній поліції, то позивач вважає, що набув право на отримання ОГД з моменту встановлення йому інвалідності.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що звільнення позивача не могло відбутися внаслідок встановлення інвалідності, що настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, оскільки згідно з протоколом засідання військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" від 03.07.2018 року №29 ОСОБА_1 придатний до служби в поліції, тому підстави для виплати ОГД позивачу відсутні.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з жовтня 2005 року по 14 травня 2018 року ОСОБА_1 проходив службу на відповідних посадах в органах міліції, а з 07 листопада 2015 року - на посаді поліцейського. Під час проходження служби отримав травму.

Позивач звільнений зі служби відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), про що свідчить витяг з наказу ГУ Національної поліції у Хмельницькій області № 135 о/с від 11.05.2018 року ( а. с. 9) та рапорт позивача, у якій він просить його звільнити за власним бажанням у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

23 липня 2018 року Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується наданими копіями виписки з акта огляду МСЕК Серія АВ № 1118575 від 23.07.2018 року та довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ № 0024665 від 23.07.2018р.

Крім того, факт встановлення інвалідності в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції підтверджується протоколом №29 від 03.07.2018 року засідання військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області", а також постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" від 03.07.2018 року №29 згідно з якою позивач придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді поліцейського СРПП №4 Хмельницького РВнП ГУНП.

04.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Листом від 29.10.2018 року №29/Ц-301ГУ Національної поліції України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що у нього відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки позивач був звільнений за п/п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію", що не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст. 97 вказаного Закону.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що однією з обов`язкових умов на отримання особою одноразової грошової допомоги є те, що причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, прийнято Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 в межах шести місяців після звільнення встановлено ІІ групу інвалідності, що настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції. При цьому, відповідно до рапорту від 11.05.2018 року (а.с.10) позивач просив звільнити його за власним бажанням у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в в постановах від 23 листопада 2018 року у справі №822/962/18, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17 дійшов наступних висновків:

Положення п. 4 ч.1 ст. 97 Закону № 580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Згідно з наказом ГУ Національної поліції у Хмельницькій області № 135 о/с від 11.05.2018 року позивач звільнений зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", тобто за власним бажанням.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо застосування п.4 ч.1 ст. 97 Закону № 580-VIII, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.