Справа № 440/480/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р. Справа № 440/480/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. (ухвалене суддею Алєксєєвою Н.Ю. в порядку письмового провадження) по справі № 440/480/19 за позовом ОСОБА_1

до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на запитувану інформацію за інформаційним запитом № 3 від 10.09.2018 р.; зобов`язати Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки надати ОСОБА_1 . повну інформацію за запитом від 10.09.2018 р.

Позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних, в якій просила: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у наданні неповної інформації на її запит від 10.09.2018 р. № 3 про доступ до публічної інформації; визнати протиправними дії відповідача , які полягають у несвоєчасному наданні інформації на її запит від 10.09.2018 р. № 3 про доступ до публічної інформації; зобов`язати Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки у строк, що не перевищує п`яти робочих днів, направити позивачці на адресу: АДРЕСА_1 та на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 письмову інформацію щодо періоду (місяць та рік), за який виплачена у вересні 2018 року сума коштів у розмірі 5194,46 грн., нарахована та коли мала бути виплачена відповідачем.

Вказана заява судом першої інстанції не прийнята, оскільки вона подана після закінчення строку, передбачених статтею 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки відповідачем права позивача не порушені та у Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки немає законного обов`язку надавати відповідь на вищевказаний запит з огляду на його невідповідність закону за формою.

Позивачка падала до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 10.09.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки із запитом на публічну інформацію № 3, в якому просила: повідомити, за що саме була проведена виплата, яка надійшла на картковий рахунок 06.09.2018 р. (матеріальна допомога на оздоровлення; компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати; індексація; перерахунок виплат у зв`язку зі збільшенням посадового окладу у відповідності до наказів МОН; виплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника тощо); надати детальний розрахунок, який пояснює розмір нарахувань за цією виплатою, розмір утримань з цієї суми по кожному виду утримань (податку) та суму до виплати; надати інформацію - за який період (місяць та рік) ця виплата нарахована та коли мала бути виплачена; повідомити реквізити строкового трудового контракту, під час дії якого ця виплата повинна була бути виплачена; дачу початку дії цього строкового контракту та дату його завершення; надати копії наказів про прийом на роботу та звільнення за цим строковим трудовим контрактом; повідомити про суму заборгованості підприємства по розрахункам по заробітній платі з ОСОБА_1 станом на наступний день після звільнення за цим строковим трудовим контрактом.

Проте, станом на 07.02.2018 р. на адресу ОСОБА_1 відповідь на зазначений запит не надійшла.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства, не надано відповідь, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачів інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядників інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону та структурні підрозділи або відповідальні особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов`язані мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації. (п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, позивач у порядку, визначеному Законом, є запитувачем інформації та наділений правом одержувати публічну інформацію, яка знаходиться у володінні відповідних розпорядників, а Міністерства оборони України є розпорядником інформації, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", отже, зобов`язано не лише оприлюднювати публічну інформацію на своєму офіційному веб-сайті, проте й надавати таку інформацію за запитами на інформацію.

Статтею 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Судовим розглядом встановлено, що на запит позивачки, відповідач листом № 122 від 18.02.2019 р. повідомив наступне: виплата, яка надійшла на картковий рахунок 06.09.2018 р., проведена на виконання наказу вiд 29.03.2017 р. № 28 "Про педагогічне навантаження" підписаною директором коледжу Іноземцевим В.А. ; розрахунок розмiру нарахувань за вказаною виплатою, сума утримань та сума до виплати наведенi у Додатку № 1.; інформацiя щодо періоду нарахування та виплати у наказi № 28 від 29.03.2017 р. "Про педагогiчне навантаження" вiдсутня; наказ № 28 вiд 29.03.2017 р. "Про педагогiчне навантаження" був створений пiд час дiї контракту з ОСОБА_1 , укладеного 31.08.2016 р. на перiод з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р.; накази про прийом на роботу та звiльнення за контрактом з ОСОБА_1 , укладеним 31.08.2016 р. на період з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р. відсутні, про що вже було повiдомлено ОСОБА_1 у вiдповiдi на запит на публічну інформацію за № 440 від 21.09.2018 р.; інформацiя щодо наявностi чи вiдсутностi заборгованості по розрахункам по заробiтнiй платі з ОСОБА_1 на наступний день пiсля звiльнення за контрактом з ОСОБА_1 , укладеним 31.08.2016 р. на перiод з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р., вiдсутня, оскiльки наказом вiд 31.08.2016 р. № 43-к-а "Про продовження термiну дiї контракту з педагогiчними працiвниками" ОСОБА_1 було продовжено термiн дiї трудового договору з 01.09.2016 р., згідно з укладеним контрактом та на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.08.2016 р. (Додаток 2).

Таким чином відповідачем надано не повну відповідь на запитувану інформацію, а посилання відповідача на відсутність відомостей щодо перiоду нарахування та виплати коштів позивачу в наказi № 28 від 29.03.2017 р. "Про педагогічне навантаження" колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказана інформація не обмежується лише вказаним наказом розпорядника інформації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком першої інстанції, що відповідачем надано відповідь на запит позивача від 10.09.2018 р. лише 18.02.2019 р., що підтверджуються листом № 122 від 18.02.2019 р.

Таким чином, відповідачем відповідь на запит позивачки надана з порушенням строку, встановленого ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а докази, які б підтверджували обґрунтованість ненадання відповіді на запит позивача у термін, встановлений ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відсутні.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач, не надавши відповідь на запит позивача у період з 11.09.2018 р. по 15.09.2018 р. включно, тобто у п`ятиденний строк, вчинив протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 77, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 440/480/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін