Справа № 620/421/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/421/19 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на день призначення пенсії), виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідках за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, які були надані позивачу 11.12.2018 Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області: за вих. № 4779/Д/25-13-05-031 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); за вих. № 4780/Д/25-13-05-031 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

Крім того, просив зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача період роботи в органах державної податкової служби з 05.06.1992 до 31.08.2000, та з 16.05.2001 по 17.11.2014 на посадах державної служби з персональними чи спеціальними званнями та зобов`язати відповідача на підставі довідок за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, які були надані позивачу 11.12.2018 Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області: за вих. № 4779/Д/25-13-05-031 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); за вих. № 4780/Д/25-13-05-031 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, здійснити позивачу, починаючи з 01.12.2018 з урахуванням стажу державної служби 21 рік 08 місяців 22 дні, перерахунок та виплату щомісячної пенсії за віком як непрацюючому державному службовцю у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, із змінами (в редакції, чинній на дату призначення пенсії), у розмірі 60 відсотків суми посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом № 3723-ХІІ, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за наявності відповідного стажу роботи в органах державної податкової служби, посадові особи якої є державними службовцями.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», викладену в листі від 30.01.2019 № 288/04.

Зобов`язано Бобровицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має стаж державної служби 21 рік 8 місяців 22 дні, з дня подачі заяви - 14.12.2018.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Вказує, що оскільки посадовим особам контролюючих органів відповідно до статті 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання, а не ранги державного службовця, відповідно, ці посади не відносяться до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, тому враховувати даний період до стажу державної служби немає підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що стаж її державної служби з персональними чи спеціальними званнями складає більше 20 років, а саме: 21 рік 08 місяців та 22 дні.

Відтак, оскільки станом на дату звернення із заявою (14 грудня 2018 року) позивач досягла необхідного пенсійного віку, має необхідний страховий стаж роботи, та має не менш як 20 років стажу державної служби, тому відмова пенсійного фонду є протиправною.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бобровицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.12.2018 позивач звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 37).

Листом від 30.01.2019 № 288/04 відповідач повідомив про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, тобто на 01.05.2016, позивач не працював на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України і у позивача відсутній необхідний стаж державної служби 10 (20) років (а.с. 44-45).

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, позивачу виповнилося 59 років 1 місяць (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загальний страховий стаж складає 35 років 11 місяців 25 днів, в тому числі стаж державної служби - 21 рік 8 місяців 22 дні, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії з дати звернення до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України, а саме з 14.12.2018.

Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на день призначення пенсії), виходячи із заробітної плати, зазначеній у довідках за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, які були надані позивачу 11.12.2018 Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області є передчасними, оскільки вказані довідки не були покладені в основу оскаржуваної відмови відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячної пенсії за віком як непрацюючому державному службовцю у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі, оскільки щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення спірних правовідносин: Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-ХІІ) та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 3 травня 1994 №283, (далі - Порядок №283).

Положеннями частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У подальшому, 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з системного аналізу положень Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, із набранням чинності Законом № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У той же час, згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Механізм обчислення стажу державної служби визначено у Порядку обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, що був чинний у період чинності Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

У відповідності до пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

Статтею 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а та у справі від 06.03.2019 у справі №826/6335/18.

Як свідчать матеріали справи, згідно листа Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 30.01.2019 № 288/04 загальний трудовий стаж позивача складає 35 років 11 місяців 25 днів (а.с. 44-45).

При цьому, стаж державної служби в органах доходів і зборів позивача складає 21 рік 8 місяців 22 дні, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , копією довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) Ніжинської об`єднаної державної податкової інспекції від 11.12.2018 № 4779/Д/25-13-05-031 (а.с. 16-25, 38-39).

Таким чином, оскільки на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону № 889-VIII, ОСОБА_1 виповнилося 59 років 1 місяць, загальний страховий стаж складає 35 років 11 місяців 25 днів, в тому числі стаж державної служби - 21 рік 8 місяців 22 дні, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії з 14.12.2018 - з дати звернення до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправної відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», викладеної в листі від 30.01.2019 № 288/04 та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має стаж державної служби 21 рік 8 місяців 22 дні, з дня подачі заяви - 14.12.2018.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями ст. 344 Податкового кодексу України та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2019