Справа № 440/2086/19
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 червня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/2086/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, комунального підприємства "Теплоенерго" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась по Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, комунального підприємства "Теплоенерго", відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25 травня 2018 року № 606 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатками з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29 жовтня 2018 року №1385 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатками з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 грудня 2018 року №1658 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м. Кременчука" з додатками з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10 жовтня 2017 року №1092 "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2018 рік" з додатком з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28 грудня 2018 року №1752 "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2019 рік" з додатком з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 лютого 2019 року №138 "Про затвердження Порядку проведення відкритих слухань" з моменту його прийняття;

- зобов`язати керівника комунального підприємства "Теплоенерго" здійснити перерахунок тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання з централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018-01.06.2019 загальною сумою 40230,77 грн по квитанціям, та за не необгрунтовані тарифи і за ненадання відповіді та за відключення підприємців;

- зобов`язати голову виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_2 за винесені протиправні рішення якими нанесено матеріальної шкоди у розмірі 500000 грн позивачу.

Пунктом 6 частини першої та частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом; суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на таке.

Згідно пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

Прохальна частина позовної заяви містить, крім іншого, вимоги до комунального підприємства "Теплоенерго", що полягають у зобов`язанні здійснити перерахунок тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання з централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018-01.06.2019 загальною сумою 40230,77 грн по квитанціям, та за не необгрунтовані тарифи і за ненадання відповіді та за відключення підприємців.

Виходячи зі змісту позовних вимог та повідомлених позивачем обставин, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

А відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Водночас вказана вимога до комунального підприємства "Теплоенерго" обґрунтована тим, що позивач не погоджується з необґрунтованими тарифами на теплову енергію та відповідними нарахуванням платежів ОСОБА_1 , як споживачеві у розмірах, визначених нею відповідно до квитанцій.

За змістом статті 1 Закону України від 09.11.17 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавець - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

В силу положень Закону України "Про теплопостачання" №2633-IV від 02.06.2005 постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Таким чином, даний спір пов`язаний з наданням ОСОБА_1 , як споживачу, послуг, порядок надання яких регулюється відповідним договором, укладеним між споживачем та виконавцем таких послуг (КП "Теплоенерго").

Отже, вказана вище вимога носить приватно-правовий (договірний) характер та не стосується здійснення таким відповідачем публічно-владних управлінських функцій відносно позивача.

З урахуванням наведеного, зазначену вимогу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, на неї не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на вищевикладене, таку вимогу належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

При цьому, системно аналізуючи заявлені позовні вимоги суд приходить до висновку, що позивачем у поданій до суду позовній заяві об`єднано позовні вимоги, крім іншого, про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 лютого 2019 року №138 "Про затвердження Порядку проведення відкритих слухань" з моменту його прийняття, що не пов`язані з іншими вимогами ні підставою виникнення, ні поданими доказами, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Отже суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті, оскільки основні позовні вимоги до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради не є пов`язаними з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 лютого 2019 року №138 "Про затвердження Порядку проведення відкритих слухань" з моменту його прийняття, а також остання не є похідною та становить по своїй суті окремий предмет спору.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим статтею 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачеві на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, комунального підприємства "Теплоенерго" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя І.Г. Ясиновський