Справа № 200/6910/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р. Справа№200/6910/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим рішенням відповідача від 21.02.2019 року в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу. Відповідачем не було зараховано до відповідного стажу певні періоди його роботи.

Вважав, що рішенням відповідача порушене його право на пенсію.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.02.2019 року про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву від 18.02.2019 року №34 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до спеціального (пільгового) та страхового стажу періодів роботи з 22.12.1997 року по 31.07.1998 року на підприємстві ПП «Рудник», а також з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року та з 01.02.2019 року по 14.02.2019 року на підприємстві ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що рішення відповідача відповідало вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 18.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (заява 18.02.2019 року №34).

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.02.2019 року в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах.

Відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.12.1997 року по 31.07.1998 року на підприємстві ПП «Рудник» оскільки пільгова довідка підлягає перевірці.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»:

з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України (форма ОК-5 від 19.02.2019 року);

з 01.02.2019 року по 14.02.2019 року оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 19.02.2019 року).

З огляду на наведене відповідач порахував, що страховий стаж заявника складає 23 роки 08 місяців 07 днів, в тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах - 22 роки 04 місяці 27 днів, в тому числі за ст. 14-20 (шахтарі) - 09 років 07 місяців 04 дні, за ст.14-25 (шахтарі) - 12 років 09 місяців 23 дні.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджені Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо оскаржених дій та рішення відповідача в частині не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 22.12.1997 року по 31.07.1998 року на підприємстві ПП «Рудник».

Орган Пенсійного фонду України виходив з того, що пільгова довідка підлягає перевірці.

В трудовій книжці позивача щодо вказаного періоду містяться наступні записи:

22.12.1997 року - прийнятий на вказане підприємство гірничим робітником очисного вибою 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ від 26.12.1997 року №28к);

31.07.1998 року - звільнений по переводу відповідно до п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України (наказ від 31.07.1998 року №86к-а).

З самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проте, в трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посаді, що віднесена до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючої довідки.

Разом з тим позивачем відповідачу було також надано довідку ПП «Рудник» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, якою додатково підтверджено право позивача на зарахування спірного періоду до пільгового стажу. Підставою для видачі довідки зазначені: особові картки ф. Т-2, контрольні табелі, наказ про атестацію робочих місць від 01.08.1997 року №5-к.

Також, позивачем додатково надано архівну довідку архіву ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» від 15.06.2018 року №91/2 про підземні виходи, якою також підтверджено вказаний спірний період роботи у ПП «Рудник» в підземних гірничих виробках шахти «Гірник» (підстава для видачі довідки - контрольні табеля обліку робочого часу під землею).

Неможливість проведення перевірки довідок та первинних документів, на підставі яких вони видані, за наявності відповідних записів в трудовій книжці не може бути підставою для не зарахування певних періодів роботи заявника до відповідного стажу.

У зв`язку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказаний період до пільгового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Щодо оскаржених дій та рішення відповідача в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з на підприємстві ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»: з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року через відсутність відомостей про сплату щомісячних страхових внесків та з 01.02.2019 року по 14.02.2019 року через відсутність суми нарахованої заробітної плати.

В трудовій книжці позивача щодо вказаного періоду міститься запис №21, згідно з яким 07.11.2011 року позивач прийнятий на вказане підприємство підземним гірничим робітником очисного вибою 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ від 07.11.2011 року №170к).

На вказаній посаді, що віднесена до відповідного списку, позивач працює і на теперішній час.

Як вже зазначалося, однією з умов для призначення пенсії незалежно від віку на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на роботах, що віднесені до відповідного списку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Разом з тим, в цій частині суд також враховує і те, що позивачем надано підтвердження про нарахування заробітної плати та сплату з неї страхових внесків (єдиного внеску) протягом спірних періодів - довідку ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 21.05.2019 року №182/05р, яка підтверджує те, що в період з 01.12.2016 року по 28.02.2019 року позивачу щомісячно нараховувалася заробітна плата та з неї сплачувався єдиний соціальний внесок.

Вказані обставини підтверджують висновок суду про порушення відповідачем пенсійних прав позивача.

З огляду на наведене оскільки саме рішення органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії (а не дії) створює правові наслідки, тому з метою ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню іншим шляхом - шляхом визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні пенсії із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пільгового та, відповідно, страхового), спірних періодів роботи позивача (п.10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Героїв праці, 6, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.02.2019 року про відмову в призначенні пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2019 року №34 про призначення пенсії із зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів його роботи з 22.12.1997 року по 31.07.1998 року, з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року та з 01.02.2019 року по 14.02.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Героїв праці, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 18 червня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда