Справа № 2040/5457/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р.Справа № 2040/5457/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року (головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., повний текст складено 27.11.18 року) по справі № 2040/5457/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазавтоматика"

до Державної фіскальної служби України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргазавтоматика» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 04.12.2017, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 позов задоволено.

Зобов`язано відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податку накладну №4 від 04.12.2017, складену позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач, не погодившись з судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати судове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції приписів статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний цифровий підпис», статті 56 ПК України, фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем за результатами здійснення господарської операції з ПАТ «Укртрансгаз» сформовано податкову накладну №4 від 04.12.2017 та 07.12.2017 надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом квитанції, що надійшла за результатами здійснення реєстрації податкової накладної №4 від 04.12.2017 - Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Виявлені помилки: відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПР/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків. Визначеним пунктом Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання то товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8504. %REFINE%. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.«в» п.п.201.16.ж1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФ України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платників податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

14.12.2107 позивачем подано до відповідача повідомлення№40 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинено та копії наступних документів, що підтверджують відповідність обсягу постачання обсягу придбання товарів, а саме: видаткову накладну №1670 від 04.12.2017; видаткову накладну №ДП 000000170 від 17.11.2017; видаткову накладну №ДП 000000174 від 27.11.2017; договір № від 20.10.2017; договір №Д-1002/17 від 27.11.2017; довіреність №6-24 від 04.10.2017; платіжне доручення №6409 від 31.10.2017; платіжне доручення №6357 від 20.10.2017.

За змістом квитанції №1 від 14.12.2017 року звіт доставлено в поштову скриньку ДФС України 14.12.2107 в 18:13:06, через певний час подбайте про прийом квитанції №2 щодо результатів перевірки Вашого електронного документу.

Відповідно до рішення комісії Державної фіскальної служби України від 20.12.2017 відмовлено у реєстрації податкових накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування.

Судом першої інстанції задоволені позовні вимоги з підстав прийняття відповідачем немотивованого рішення за результатами проведення реєстраційної дії, чим порушені приписи постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»; постанови Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п.74.2 ст.74 ПК України (чинний, на час вчинення дій) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації;

розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації;

операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Кодексі, Законах України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг.

Пунктом 12 постанови Кабінету міністрів України №1246 від 29.12.2010 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 постанови Кабінету міністрів України №1246 від 29.12.2010 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових зазначено, що накладних» визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Підпунктом 201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України (чинний, на час вчинення дій) передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 201.16.2 п.2-01.16 ст.201 ПК України (чинний, на час вчинення дій) визначено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно абзацу 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (чинний, на час вчинення дій) установити, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В своїй апеляційній скарзі відповідачем не спростовується те, що надане до матеріалів справи рішення відповідача від 20.12.2017 не містить посилань на чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

За таких підстав, колегія суддів вважає що зроблений висновок суду першої інстанції про протиправність прийнятого відповідача рішення є обґрунтованим.

Відповідач мотивував апеляційну скаргу лише доводами про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом, у зв`язку з недотриманням вимог ч.2 ст.122 КАС України,

ч.3 ст.123 КАС України.

За цих підстав, відповідач вважає ухвалу суду першої інстанції від 08.10.2018 про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необґрунтованою.

У відповідності до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 4 ст.122 КАС України каже, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем подана скарга на оскаржуване рішення відповідача.

Відповідачем не заперечується відсутність відповіді на вказане рішення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з застосуванням судом першої інстанції правил абз.2 ч.4 ст.122 КАС України до даного спору, та обчислення строку звернення до суду з дати скарги позивача 22.01.2018.

З врахуванням дати подання позову до суду 09.07.2018, колегія суддів вважає не пропущеним шестимісячний строк звернення до суду з позовом позивачем.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції приписів п. 56.1, п.56.2, п.56.3, 56.7 ст.56 ПК України, у зв`язку з пропуском позивачем строку подання скарги на оскаржуване рішення відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованими за таких підстав.

Пунктом 56.1 ст.56 ПК України зазначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 ст.56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пункт 56.3 ст.56 ПК України передбачає, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.7 ст.56 ПК України каже, що у разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Викладені вище норми податкового законодавства, не позбавляють права позивача на оскарження рішення відповідача в адміністративному порядку, та отримання відповіді за результатами розгляду такої скарги, зокрема й у випадку застосування правил п.56.7 ст.56 ПК України .

Відповідач не виконав вимоги закону тому й позивач правильно застосував абз.2 ч.4 ст.122 КАС України.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року по справі № 2040/5457/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 14.06.2019 року