Справа № 240/3794/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

10 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/3794/19

категорія 108060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

представника позивача Кучерук М.Г.,

представника відповідача Поліщук Т.М.,

представника третьої особи Вихристюк О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Державна казначейська служба України, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Прокуратура Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення 222 706 900,00 грн,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка полягає у не встановленні для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" економічного обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу в період 2014-2018 років;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 222 706 900,00 без ПДВ в рахунок відшкодування майнової шкоди, яка завдана Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

До відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, відповідно до змісту якого представник відповідача просить позовну заяву в частині заявлених вимог за період 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік залишити без розгляду із посиланням на пропуск позивачем строку звернення із позовом до суду (том VII, a.c. 94-99).

В підготовче засідання, призначене на 10 червня 2019 року о 14:00 прибули представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи Прокуратура Житомирської області.

Представник позивача в підготовчому засіданні щодо задоволення заявленого клопотання заперечувала у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовчому засіданні заявлене клопотання підтримала у повному обсязі.

Представник третьої особи в підготовчому засіданні заявлене клопотання підтримала у повному обсязі.

У відповідності до положень частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зважаючи на складність справи, складення ухвали у повному обсязі може бути відкладено на строк до п`яти днів.

Заслухавши думку сторін та учасників справи з приводу заявленого клопотання, дослідивши клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали (наприклад, відбулося стягнення штрафу), так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю (наприклад, винесене рішення про стягнення штрафу).

Порушення інтересів особи може полягати також у невизначеності публічних правовідносин за її участю, коли у сторін існують різні уявлення щодо взаємних прав та обов`язків.

При цьому, день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав , свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, зокрема, можуть бути: розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Існування процесуальних строків звернення до суду зумовлене необхідністю дисциплінувати учасників правовідносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігти зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяти стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та посиленню громадського контролю за владою зі сторони громадян.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах. Крім того, необхідно враховувати, що з плином часу довести чи спростувати певні обставини стає все важче через те, що певні докази втрачаються.

Положеннями статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах "Grafescolo S.R.L. проти Молдови", "Руїз Торія проти Іспанії", роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов`язковим для країн, котрі підписали конвенцію. Стаття 6 документа зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, суди не повинні ігнорувати наявність підстав для застосування наслідків пропуску строку на звернення до суду і належним чином обґрунтовувати причини її незастосування.

При цьому, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" ЄСПЛ дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" ЄСПЛ погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Суд вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами відповідача та зазначає, що при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з Державного бюджету України майнової шкоди, а саме, у відповідності до розрахунків, вартості природного газу на технологічні та власні потреби, недофінансованого тарифною виручкою, за період з 2014 року по 2018 рік.

Суд погоджується із доводами відповідача та зазначає, що за результатами діяльності у 2014 - 2017 роках позивач вже був обізнаний про отримання збитків, що підтверджується відповідною звітністю.

Зокрема, на офіційному веб-сайті Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 23 квітня 2015 року було розміщено звіт про фінансові результати за 2014 рік, 27 квітня 2016 року було розміщено консолідований звіт про фінансові результати за 2015 рік, 27 квітня 2018 року було розміщено консолідований звіт про фінансові результати за 2017 рік з відображенням збиткової діяльності.

Крім того, позивач як суб`єкт господарювання не міг не бути своєчасно обізнаний щодо настання зазначених у позовній заяві негативних фінансових наслідків заявленої бездіяльності відповідача зважаючи на систематичне складання фінансової звітності, а також регулярне звітування про фінансові показники діяльності до територіальних органів Державної фіскальної служби.

Водночас, позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" датовано 20 березня 2019 року за вих. №100007-СК-4588-0319 та подано до відділу документального забезпечення суду 25 березня 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення із позовом до суду щодо відшкодування майнової шкоди в частині заявлених вимог за період 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік.

При цьому, суд звертає увагу, що на виконання положень статті 123, частини шостої статті 161 КАС України позовна заява не містить належного обґрунтування строків звернення із позовом до суду, доказів їх дотримання. До позовної заяви також не було надано клопотання про поновлення строку звернення із позовом до суду разом із сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Частиною третьою статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 1 частини другої статті 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Частиною третьою статті 240 КАС України визначено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог подано у межах процесуального строку, передбаченого частиною другою статті 240 КАС України.

З огляду на встановлені обставини, суд погоджується із доводами представника відповідача про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду щодо вимог відшкодування майнової шкоди в частині заявлених вимог за період 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік.

Водночас, відповідачем до вказаного клопотання не було додано сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження пропуску позивачем строку звернення із позовом до суду в решті позовних вимог за період 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 204, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог - задовольнити частково.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 222 706 900,00 грн без ПДВ в рахунок відшкодування майнової шкоди в частині заявлених вимог за період 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік - залишити без розгляду.

У решті клопотання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 14 червня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова