Справа № 200/12035/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа №200/12035/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача Орлатого В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 р. (повний текст виготовлений та підписаний 29.03.2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/12035/18-а (головуючий І інстанції суддя Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивач) 06.11.2018 звернулись в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просили визнати протиправною відмову Дружківського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Донецькій області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язати Дружківський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Донецькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ та зобов`язати останнього у встановлений судом строк надати суду звіт про виконання судового рішення; вирішити питання судових витрат (а.с. 3-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20, оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (а.с. 51-54).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року залишено без змін (а.с. 91-95).

18.03.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява від Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про роз`яснення рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі № 200/12035/18-а (а.с. 98-101).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с. 110-111).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, в якій роз`яснити правові підстави реалізації судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі № 200/12035/18-а в частині зобов`язання ГУ ДМС у Донецькій області оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_3 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що рішенням суду відповідача зобов`язує оформити та видати бланк паспорта ОСОБА_3 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503- ХІІ. Однак, сам механізм реалізації Положення втратив чинність, а саме: Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, що встановлював зразки печаток, штампів і бланків документів, які застосовувались для виконання вказаного Положення. На теперішній час відсутня процедура, механізм та правове врегулювання порядку видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503- ХІІ.

За таких обставин заявник просив роз`яснити, згідно якої правової норми законодавства України буде можливо виконати судове рішення та реалізований механізм оформлення і видачу паспорта громадянина України ОСОБА_3 .

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивачі до суду не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Роз`яснення ухваленого судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України), є одним із способів усунення такого недоліку, як невизначеність (неясність і незрозумілість судового рішення), що створює перешкоди або унеможливлює його виконання.

Роз`яснення судового рішення залежить від процесуального статусу особи (цим правом наділені виключно учасники справи, державний виконавець). Зазначена процесуальна дія пов`язана з роз`ясненням, як правило, резолютивної, а також чи мотивувальної частини судового рішення, яке оформлюється ухвалою.

Доцільність роз`яснення ухваленого судового рішення визначається адміністративним судом, який прийняв таке рішення, зважаючи на його дискреційні повноваження з додержанням раціональних критеріїв (здорового глузду, позиції пересічного громадянина без юридичної освіти) і меж.

За загальним правилом за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення адміністративний суд має компетенцію змінити форму текстуального викладу в контексті забезпечення зрозумілості, повноти та ясності.

Процесуальним наслідком подання заяви про роз`яснення судового рішення є зупинення процесуального строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а також строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання за правилами Закону України "Про виконавче провадження" (стаття 375 Кодексу адміністративного судочинства України) відповідно до принципів "res judicata", юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Мушта проти України"; §§ 47, 52 рішення у справі "Пономарьов проти України"). У разі часткового виконання судового рішення можливим є його роз`яснення у невиконаній частині за умови додержання відповідних процесуальних строків.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 810/2063/17.

Разом з тим, роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, колегія суддів зазначає, що в заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Абзац другий та третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі № 200/12035/18-а було викладено наступним чином:

"Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20) оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ».

Тобто, резолютивна частина рішення є цілком зрозумілою.

Зі змісту заяви відповідача про роз`яснення рішення вбачається, що останній по суті просить не роз`яснити резолютивну частину рішення, а зазначає про відсутність правових норм, на підставі яких його треба виконати. Фактично відповідач просить роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України.

При цьому, поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні.

Механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Роз`яснення мотивувальної частини рішення в даному випадку має правове значення, оскільки вона має обов`язковий характер з огляду на приписи абзацу 2 ч. 4 ст. 245 КАС України.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За унормуванням п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 р. у справі № 200/12035/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко