Справа № 826/3627/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3627/17 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності відповідача, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача від 16 лютого 2017 року, вих. №29/Д-80 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як колишньому працівнику ОВС, який має II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС з 11.07.2003 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного Законом «Про державний бюджет України на 2017 рік», на січень 2017 року (1600 грн.), у сумі 144000 гривень, у порядку та умов Наказу МВС Україні «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 11.01.2016 року №4. який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293. із змінами та доповненнями, станом на 07.10.2016 року;

- зобов`язати відповідача прийняти законне рішення про призначення та виплату позивачу ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, як колишньому працівнику ОВС майору міліції, який має II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС з 11.07.2003 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного Законом «Про державний бюджет України на 2017 рік», на січень 2017 року (1600 грн.), у сумі 144000 гривень, у порядку Наказу МВС України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 11.01.2016 року №4. який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, із змінами га доповненнями, станом на 07.10.2016 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до приписів Закону України «Про національну поліцію» має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення відповідача від 16 лютого 2017 року, вих. №29/Д-80 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як колишньому працівнику ОВС, який має II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС з 11.07.2003 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного Законом «Про державний бюджет України на 2017 рік», на січень 2017 року (1600 грн), у сумі 144000 гривень, у порядку та умов Наказу МВС Україні «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 11.01.2016 року №4. який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293. із змінами та доповненнями, станом на 07.10.2016 року. Зобов`язано відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачу ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, як колишньому працівнику ОВС майору міліції, який має II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС з 11.07.2003 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного Законом «Про державний бюджет України на 2017 рік», на січень 2017 року (1600 грн), у сумі 144000 гривень, у порядку Наказу МВС України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 11.01.2016 року №4. який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, із змінами та доповненнями, станом на 07.10.2016 року; У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В свою чергу позивач в апеляційній скарзі просив скасувати судове рішення частково, і ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме: стягнути на користь позивача ОСОБА_1 сплачені ним адвокату Бочарову C.B. витрати, пов`язані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу, у розмірі 20000 гривень (12000 гривень у суді першої інстанції та 8000 гривень в суді апеляційної інстанції) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), в інший частині рішення суду залишити без зміни.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах міліції ГУ МВС України в Київській області.

Згідно з наказу Головного управління МВС України в Київській області за № 992-о/с щодо особового складу від 19 серпня 2011 року позивача було звільнено зі служби згідно п. 65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (за вислугою років).

Відповідно до Свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії Головного управління МВС України в Київській області від 22 квітня 2003 року №64/ув захворювання позивача так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За даними витягу із акту огляду у МСЕК серії КИ01 №055848 від 07.07.2003 року позивач є інвалідом другої групи, захворювання якого пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно постанови Військово-лікарської комісії Головного управління МВС України в Київській області від 08 липня 2003 року №52 захворювання позивача так, пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК до довідки серії КИО -1 №188584 від 11.07.2003 року позивач є інвалідом другої групи довічно, захворювання якого пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

02.02.2017 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Листом від 16.02.2017 №29/Д-80 Головне управління Національної поліції в Київській області розглянувши подані позивачем документи відмовила у виплаті одноразової грошової допомоги згідно Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з тим, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ та не проходив службу в поліції.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, в редакції, чинній на час призначення інвалідності, у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Закон № 565-XII втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року. При цьому у пункті 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 2 зазначеного Порядку установлено, що особам, які до набрання чинності (12 березня 2015 року) Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

У справі, яка розглядається, інвалідність ІІ групи позивачу встановлено 11 липня 2003 року, тобто до набрання чинності Законом № 208-VIII та Порядку № 707.

Відтак, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом № 565-XII та Порядку, що діяв на час встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок і умови державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 року № 59, страховик виплачує страхові суми: особам рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ (їхнім спадкоємцям) у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю: у разі встановлення застрахованому інвалідності, що настала у період служби (роботи), але не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби (роботи) чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце при виконанні службових обов`язків, зокрема інвалідові II групи - в розмірі чотирирічного грошового утримання.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів) визначено Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11 січня 2016 року № 4, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293.

Згідно пункту 1 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у місячний строк з дня реєстрації документів, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги визначено, що рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Позивач звертався до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги на підставі саме пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, т.в.о. заступника начальника Головного управління Національної поліції в Київській області Стаховським І.Ф. правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні виплати одноразової грошової допомоги із зазначенням підстав такої відмови - позивач звільнений з органів внутрішніх справ та не проходив службу в поліції.

За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Позивач в апеляційній скарзі просив скасувати судове рішення частково, і ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме: стягнути на користь позивача ОСОБА_1 сплачені ним адвокату Бочарову C.B. витрати, пов`язані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу, у розмірі 20000 гривень (12000 гривень у суді першої інстанції та 8000 гривень в суді апеляційної інстанції) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні позову, підстав для стягнення витрат професійну правничу допомогу на користь позивача відсутні.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 11 червня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.П.Мельничук