Справа № 285/1549/19
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1549/19

Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.О.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

18 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

1. 07 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 145 від 21.08.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, а справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

2. Разом з адміністративним позовом позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку на звернення до суду із позовом.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Як встановлено з матеріалів справи, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради № 145 про притягнення ОСОБА_1 , позивача по справі, до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП була винесена 21.08.2018 на підставі протоколу № 97 від 08.08.2018.

5. Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, 07 травня 2019 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, одночасно заявивши клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого зазначив, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише в лютому 2019 року, коли отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Звернувся до суду в травні 2019 року, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.01.2019 по квітень 2019 року. У зв`язку з чим вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду та доказів поважності пропуску такого строку не надано.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року, визнати поважними причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду та поновити цей строк, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначив, що вказані ним обставини, які також були зазначені при зверненні з позовом до суду, зокрема, невручення йому відповідачем копії оскаржуваної постанови в порядку та в строки, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є достатніми для поновлення строку та відкриття провадження у справі, однак, суд їх неповно з`ясував.

9. Крім того оскаржуваною ухвалою повернуто позовну заяву одразу без попереднього залишення її без руху, чим позбавлено його права вказати інші причини для поновлення строку.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

10. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм процесуального права, виходить з наступного.

11. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

13. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

14. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заявленого позову з огляду на наступне.

15. Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст.122 КАС України.

16. Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

17. У частині 3 цієї статті зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

18. Предметом оскарження по даній справі є рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

19. Так ч.2 ст.286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

20. Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

21. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

22. Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

23. Таким чином, за правилами ст.ст. 123, 169 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, та визнання судом вказаних нею у відповідній заяві підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду неповажними, заявлений позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

24. Лише у випадку, якщо таку заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

25. Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

26. Приймаючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід відмовити, а позовну заяву - повернути позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

27. Проте, суд першої інстанції не приймав рішення про залишення заявленого позову без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та визнання судом неповажними причин пропуску такого строку, що зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення із заявленим позовом. Судом першої інстанції не було надано позивачу строк для звернення із заявою про поновлення із зазначенням інших підстав.

28. За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для повернення заявленого позову на підставі ст.ст. 169, 123 КАС України.

29. Також, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме, невручення йому відповідачем копії оскаржуваної постанови в порядку та в строки, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, його незадовільний стан здоров`я на початку 2019 року та звернення після цього до Новоград-Волинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

30. Повертаючи заявлений позов позивачеві, суд першої інстанції належним чином не з`ясував, не дослідив та не дав правової оцінки вказаним обставинам, вказавши на те, що про існування оскаржуваної постанови позивачу було відомо ще наприкінці 2018 року, так як копія оскаржуваної постанови була вручена доньці позивача, що підтверджується актом інспекції благоустрою міста від 01.11.2018 року, та не прийняв до уваги наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

31. Разом з цим, матеріали справи не містять даних щодо дати отримання позивачем або його представником копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

32. Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

33. Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови вручена позивачу не була і не направлялась засобами поштового зв`язку.

34. Щодо посилань суду на акт, згідно якого оскаржувана постанова вручена доньці позивача, колегія суддів не бере такий до уваги, оскільки такий спосіб вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення не передбачений нормами чинного законодавства.

35. Таким чином, суд першої інстанції не з`ясував, не дослідив і не встановив фактичних обставин, за яких позивач своєчасно не реалізував своє право на звернення до суду з даним позовом.

36. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

37. Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

38. У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

39. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

40. З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу суд задовольняє частково в силу того, що ненаділений повноваженням поновлювати пропущений строк звернення до суду, як це просив позивач.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

41. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

42. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

43. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

44. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

45. Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

46. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права під час розгляду даної справи, внаслідок чого апеляційна скарга позивача підлягає до часткового задоволення, ухвала суду про повернення позовної заяви - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про скасування постанови скасувати.

Справу направити до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.