Справа № 761/17503/18
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/48/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Притули Н.Г. ,

при секретарях: Припутневич В.І., Смігунова В.В.,

за участі представника позивача: ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської Митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1537/20500/18 від 11.04.2018 року визнати протиправною та скасувати.

Вимоги обгрунтовані тим, що оспорюваною постановою позивача було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

Позивач не погоджується з постановою та вважає, що вона має бути скасована так як при розгляді справи про порушення митних правил не були досліджені всі обставини, оскільки дійсно після перелому лівої ноги позивач повідомила Київську митницю щодо неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу та надала медичну документацію. З відповіді митниці можна зробити висновок, що інформація була взята до уваги. Згідно висновків лікарів, як зазначила позивач, їй не можна навантажувати ліву ногу, а тому вона не може керувати транспортним засобом із механічною трансмісією і для позивача ця обставина є непереборною силою, яка не надає можливості вивезти автомобіль із митної території України.

А тому позивач вважає, що на підставі ч.1 ст.460 МК України вона не повинна нести відповідальність за порушення митних правил та провадження мало бути закрите на підставі п.3 ч.1 ст.527 МК України.

Також позивач зазначає, що вона повністю виконала вимоги ч.1 ст.192 МК України та повідомила найближчий орган ДФС- Київську митницю про обставини непереборної сили та вжила всіх необхідних заходів для збереження автомобіля.

Крім того позивач просила поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №1537/20500/18 від 11.04.2018 року та обгрунтовувала клопотання тим, що оспорювану постанову, яка була направлена звичайним листом, а не рекомендованим, була доставлена до відділення зв`язку 20.04.2018 року, а фактично позивач отримала його лише 25.04.2018 року, тому 10 денний термін спливає 05.05.2018 року.

21.08.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що відповідачем правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій позивача, постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст.467 МК України. Позивачем не надано докази, що вона перебувала на лікуванні. Згідно правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, а також Порядку виконання митних формальностей, не відноситься до обставин непереборної сили хвороба особи, яка ввезла автомобіль на митну територію України. Обов`язковою ознакою таких обставин є надзвичайність та невідворотність. Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам. Надані позивачем довідки не надають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, та не є належними доказами у справі. Також представник зазначає, що автомобіль міг бути доставлений до митного органу і у інший спосіб - на лафеті, шляхом буксирування.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, просили поновити строк на звернення до суду з позовом та задовольнити вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому у відповідності до положень ст.205 КАС України суд продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 березня 2018 року головний державний інспектор ВМО №2 м.п. «Ягодин» Волинської митниці Коляда В.І. склав протокол про порушення митних правил №1537/20500/18 відносно ОСОБА_1 в якому зазначено, що 25.03.2018 року о 19 год. 25 хв. на територію митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС по смузі «зелений коридор» заїхав автомобіль «МІТSUВІSНІ», р.н. НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну, в якості пасажира в якому слідувала громадянка України ОСОБА_1

Під час здійснення митного контролю та перевірки інформації, в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС було встановлено, що 19.08.2017 року о 06 год. 43 хв. громадянка України ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввезла на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобіль «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 (реєстрація Литва) в режимі транзит та станом на 25.03.2018 року вищевказаний автомобіль за межами митної території України не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Таким чином ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 (реєстрація Литва), що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж десять діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

В протоколі ОСОБА_1 проставила власний підпис про те, що 11.04.2018 року о 10.00 год. відбудеться розгляд справи на Волинській митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомський район, с.Римачі, Волинська митниця ДФС.

В цей же день ОСОБА_1 отримала копію протоколу.

25.03.2018 року ОСОБА_1 написала пояснення в яких зазначила, що дійсно 19.08.2017 року в`їхала на територію України автомобілем «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 реєстрація Литва) до 29.08.2017 року мала вивезти автомобіль за межі України, проте вчасно не змогла вивезти автомобіль тому що була зламана нога і до теперішнього часу вона не вилікувалась. Направляла на митницю заяву із довідками, про факт лікування повідомляла Київську митницю. Також зазначила що автомобіль знаходиться за місцем її проживання з вибитими вікнами про що є заява в поліції. По цим причинам не мала змоги самостійно вивезти автомобіль.

11.04.2018 року відбувся розгляд зазначеного протоколу та в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Шелігацький Є.С. розглянувши матеріали справи про порушення митних правил постановив ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500,00 грн.

Постанова була направлена ОСОБА_2 за місцем її проживання та на поштове відділення доставлено 20.04.2018 року. А з врахуванням термінів доставки кореспонденції по м.Києву суд вважає, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду з позовом.

Листом від 07.04.2018 року ОСОБА_2 направила документи на підтвердження причин несвоєчасної доставки автомобіля на митницю та повідомила, що вона не має можливості бути присутньою на розгляді протоколу.

Проте лист зареєстрований лише 13.04.2018 року.

Отже, відповідачем при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності не були взяті до уваги її пояснення та документи на підтвердження її тверджень.

Крім того, позивач в судовому засіданні пояснила, що вона 28.08.2017 року направляла повідомлення до Київської митниці ДФС про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 реєстрація Литва) ввезеного на митну територію України та митниця повідомила, що щодо обставин, викладених у заяві повідомлено митницю шляхом внесення інформації в Автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор».

З постанови та матеріалів, які були надані до суду відповідачем, не вбачається, що відповідач при прийнятті оспорюваної постанови взяв до уваги повідомлення Київської митниці про причини неможливості своєчасного вивезення автомобіля за межі митної території України та не надано доказів, що вказане повідомлення оцінювалось відповідачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2017 року о 18 год. 25 хв. ОСОБА_1 звернулась до травматологічного пункту відділення травматології Чернігівської міської лікарні №2 та їй було встановлено діагноз «закритий перелом п`ятої плюсневої кістки лівої ноги», застосована гіпсова іммобілізація та рекомендовано звернутися до лікаря 25.08.2017 року.

По факту нанесення позивачу тілесних ушкоджень 23.08.2017 року Чернігівським відділом поліції Головного управління поліції в Чернігівській області розпочате кримінальне провадження №0006938.

Згідно висновку експерта тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_1 , відносяться до середнього ступеню тяжкості.

При наступних консультативних висновках (від 22.09.2017 року, 24.10.2017 року, 24.11.2017 року) наданих ОСОБА_1 , було рекомендовано ходьбу з опорою на милиці, потім на одну милицю, без навантаження на ліву ногу

04.02.2018 року в ОСОБА_1 стався повторний перелом, що підтверджується довідкою з травматологічного пункту відділення травматології Чернігівської міської лікарні №2.

Проте зазначене позивачем також не було взято до уваги при постановленні оспорюваної постанови.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначені Митним кодексом України.

Порядок переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов`язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 72 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при перетинанні товарами і транспортними засобами митного кордону України; декларуванні товарів і транспортних засобів; повідомленні митного органу про намір здійснити переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України; здійсненні митними органами інших контрольних функцій відповідно до цього Кодексу.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов`язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Відповідно до п. 25 ст. 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Позивачем не заперечується, що вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту до моменту його вивезення з митної території України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

Частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Таким чином, суд вважає, що дії позивача, щодо повідомлення митного органу у встановлений термін були спрямовані на запобігання порушень митних правил та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

За наведеного, можна дійти висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

Фактичною підставою для прийняття вказаної постанови стали обставини порушення позивачем присічного строку перебування автомобілю на території України.

Варто зауважити, що відповідач мав можливість оцінивши всі надані позивачем докази, дійти до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі статті 22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку має вирішуватись питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

За таких обставин, на думку суду належить врахувати ту обставину, що позивач за станом здоров`я не мала можливості керувати автомобілем з механічною трансмісією.

Також, варто врахувати і те, що бездіяльність позивача не завдала значної шкоди суспільним або державним інтересам.

У цьому зв`язку Пленум Верховного Суду України в пункті 17 постанови від 03.06.2005 року N 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" дав роз`яснення про те, що згідно зі статтею 357 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до положень МК, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Тому відповідач вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

Отже, з врахуванням встановленого в судовому засіданні, так як відповідачем належним чином не оцінені всі обставини порушення позивачем митних правил, суд вважає за можливе скасувати постанову та направити її на новий розгляд до Волинської Митниці Державної фіскальної служби та при новому розгляді відповідач має встановити всі обставини порушення митних правил.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Волинської Митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинської Митниці Державної фіскальної служби від 11 квітня 2018 року в справі про порушення митних правил №1537/20500/18 відносно ОСОБА_1 та надіслати справу на новий розгляд до Волинської Митниці Державної фіскальної служби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула