Справа № 826/6528/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6528/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 05.01.2018 № 540259/39069887 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.12.2017 № 2 (далі - «п/н») в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ», та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 04.12.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, позаяк позивачем надано всі необхідні документи для реєстрації податкової накладної, а відповідачем безпідставно та без належного обґрунтування причин відмовлено в реєстрації накладної.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.03.2017 між позивачем та ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» укладено договір поставки № 010317/1 на виготовлення на заводі - виробнику постачальника, поставку та передачу у власність металоконструкцій «Мосту на автомобільній дорозі державного значення Одеса-Рені, км 52+789» орієнтовною вагою 410 тон, у відповідності з робочим кресленням 01-10/15-КМ.1, відповідно до проектної документації.

З умов договору вбачається виконання у зв`язку з наведеним, зварювальних робіт, які виконуються зварювальниками високої кваліфікації, підтверджену відповідними посвідченнями. Проектна документація є невід`ємною частиною договору.

Поставка здійснюється на умовах EXW - м. Миколаїв (п.1.2. договору). Замовником будівництва мосту «на автомобільній дорозі державного значення Одеса-Рені, км 52+789» є Служба автомобільних доріг в Одеській області. Датою поставки є дата відвантаження продукції на об`єкті замовника, яка вказана у ТТН (п. 8.1., п. 8.11 договору). Перехід права власності здійснюється після отримання продукції та підписання товаротранспортних документів. На продукцію видається: ТТН, видаткова накладна, відвантажувальні специфікації, сертифікат якості, монтажні схеми. Після поставки постачальник також надає сертифікати якості на кожне заводське замовлення, яке включає: протокол контролю якості зварних з`єднань, протоколи приймання продукції спеціалістами, що здійснюють наглядову діяльність (п/п. 8.2.1. договору).

Продукція вагою складає орієнтовно 410 тон. Ціна за 1 тону Продукції - 52 890 грн. у т.ч. ПДВ 8 815 грн. При цьому, вартість виготовлення продукції включає номенклатуру, визначену у п. 6.1. договору, у т.ч. завантаження металоконструкцій та доставку замовнику (ТОВ «Мостобудівельний загін № 112». Вартість договору - 21 684 900 грн., ПДВ - 3 614 150 грн.

Так, 04.12.2017 позивачем сформована видаткова накладна № 8, за якою номенклатура поставки: «Блок прогоновюбудови Б-3-1» 14,766 тн. по ціні 44 075 грн без ПДВ; «Блок прогоновюбудови Б-3-2» 9,844 тн. по ціні 44 075 грн без ПДВ; «Блок прогоновюбудови Б-3-3» 14,766 тон. по ціні 44 075 грн без ПДВ; «болт SD1 22*150» 0,706 тн. по ціні 44 075 грн. без ПДВ. Всього - на загальну суму 3 068 237,05 грн., ПДВ - 613 647,41 грн., всього з ПДВ - 3 681 884,46 грн.

Місце складання видаткової накладної - м. Київ (за договором місце поставки - м. Миколаїв).

З боку отримувача на видатковій накладній - підпис невідомої особи. Посилання на довіреність на отримання ТМЦ - відсутня.

04.12.2017 сформована податкова накладна № 2 на суму 2 187 616,57 грн. з ПДВ 437 523,31 грн. Номенклатура поставки - «Металоконструкція прогонових будов мосту», УКТ ЗЕД .

Оплата проводилась 06.12.2017 - 2 625 139 грн., 14.03.2017 - 14 581 996 грн.

Відповідно до квитанції від 28.12.2017 (дата передачі п/н для реєстрації) зупинена реєстрація п/н та зазначено, що відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація п/н зупинена, оскільки відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки, достатніх для зупинення реєстрації п/н, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 9406. Позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів.

29.12.2017 товариством сформовано «Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/якого зупинена» від 29.01.2017 № 1, з поясненнями щодо реалізації металевих конструкцій замовнику. Зазначено, що поставка здійснена на умовах СРТ (за договором - EXW). Кількість документів, що додається - 4.

04.01.2018 позивачем підписано «Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/якого зупинена», яке датовано 29.01.2017 за № 1 (дата підписання 04.01.2018), тобто повідомлення з такими самими реквізитами, з поясненнями щодо реалізації металевих конструкцій замовнику. Зазначено, що поставка здійснена на умовах СРТ (за договором - EXW). Кількість документів, що додається - 6. Відповідно до квитанції № 2 (звітний період 1 2018). Результати обробки - документ не прийнято (04.01.2018). Виявлені помилки - квитанція про наявність поданого повідомлення № 1 від 29.12.2017.

05.01.2018 прийнято оскаржуване рішення № 540259/39069887 на підставі п.п. 201.16.3 ПК України про відмову у реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним та таким, що прийнято необґрунтовано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що під час вирішення питання про реєстрацію п/н позивачем на підтвердження реальності операцій не було надано первинних та інших документів (відомостей), передбачених договором.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п/п. 201.16.1. ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У свою чергу, згідно з положеннями п/п. 201.16.2. ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п/п. 201.16.3. ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід додати, що Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Мінфіну України від 13 червня 2017 року № 567 (застосовуються в редакції, що діяла на час формування п/н та подання на реєстрацію; далі - Критерії оцінки ступеня ризиків).

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації п/н вказано, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 9406, що відповідає Критерію оцінки ступеню ризиків, визначеному у п.п. 1 п. 6 Критеріїв.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений вищезгаданим наказом № 567.

Вичерпний перелік документів для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв встановлений у п. 1 Вичерпного переліку документів та складає: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

В контексті викладеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що по суті йдеться про підтвердження реальності операцій та у даному випадку, позивач повинен був надати вище наведені документи, які, крім іншого, передбачені договором та сукупність яких підтверджує реальне виконання спірних операцій.

Відповідно до постанови КМ України від 29.03.2017 р. № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, надання вказаних документів та підтвердження реальності господарських операцій є підставою для подальшого прийняття позитивного рішення щодо реєстрації п/н.

Отже, підставою для формування сум податкового кредиту з ПДВ, підставою для формування п/н та, відповідно, підставою для реєстрації п/н є реальне виконання господарських операцій, які є об`єктом оподаткування.

Колегія суддів зауважує, що податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, мати всі обов`язкові реквізити, зокрема, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що у сукупності надає первинному документу юридичної значимості для цілей відображення фактично вчинених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення підстав для формування податкової накладної виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою їх формування. Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими норми законодавства пов`язують можливість формування (видачі) податкової накладної, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування, зокрема, податкової накладної, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних по суті та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

В контексті викладеного та дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з аргументами відповідача стосовно правомірності своїх дій при зупиненні реєстрації п/н та подальшого прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, з огляду на ненадання позивачем обов`язкового переліку документів на підтвердження реальності спірних операцій.

Крім того, суд першої інстанції вірно вказав на обґрунтованість зупинення реєстрації п/н за п. 6 Критеріїв визначення ступеня ризиків (по п/п. 1) та надання позивачу можливості надати пояснення та відповідні документи, оскільки таке зупинення зумовлено обґрунтованими сумнівами щодо реальності постачання товарів.

Так, було передбачено подання договору, невід`ємною частиною якого є проектна документація, а також «Графік відвантаження та фінансування», «Перелік продукції» та Акт передачі проектної документації. Натомість вказані додатки до договору не були надані відповідачу у процедурі зупинення реєстрації п/н та під час розгляду справи, хоча є невід`ємною частиною договору, що вказує на правомірність висновку відповідача про недостатність наданих документів для прийняття рішення про реєстрацію п/н.

Крім того, з умов договору вбачається виконання робіт, у т.ч. зварювальних, з металоконструкціями вагою близько 410 тон, а за видатковою накладною від 04.12.2017 - 69,614 тон. Кваліфікація зварювальників підтверджується відповідними посвідченнями. Разом з тим, згідно штатного розпису за 2017 рік, у штаті позивача задекларований лише один зварювальник, чого явно недостатньо для виконання зварювальних робіт з таким обсягом металоконструкцій. Більш того, відсутні будь-які документи щодо підтвердження кваліфікації навіть одного зварювальника, що, однак, передбачено договором.

Також, договором передбачено навантаження продукції, її перевезення, доставку замовнику, що підтверджується і у поясненнях позивача до ДФС, складання у зв`язку з цим ТТН, за фактом складання/оформлення яких до замовника переходять права на продукцію. Надання вказаних ТТН передбачено і у п. 1 Вичерпного переліку документів. Водночас, вказані документи не подавались до ДФС під час процедури зупинення реєстрації п/н та під час розгляду справи, що свідчить про об`єктивність посилань ДФС щодо недостатності поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію п/н.

За умовами договору передбачено, що продукція виготовляється постачальником на заводі-виробнику постачальника (п.4.2-4.4 договору), яким за договором є позивач.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що апелянтом не надано доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та підтверджували наявність у позивача виробничих потужностей (заводу, виробництва), тобто відсутні підстави вважати виконання спірних операцій з виготовлення металоконструкцій доведеним.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що за умовами договору на продукцію видаються, крім іншого: відвантажувальні специфікації, сертифікат якості, монтажні схеми. Після поставки постачальник також надає сертифікати якості на кожне заводське замовлення, яке включає: протокол контролю якості зварних з`єднань, протоколи приймання продукції спеціалістами, що здійснюють наглядову діяльність (п/п. 8.2.1. договору). Проте, вказані документи також не було надано під час процедури зупинення реєстрації п/н та розгляду справи.

Обгрунтовано вказано й про відмінність номенклатури поставки згідно видаткової накладної (т.1, а.с. 25) - 4 найменування продукції, та згідно податкової накладної (т.1, а.с. 15) - узагальнене визначення номенклатури. Вірно й те, що податкова накладна підписана невідомою особою, тобто не зазначено відомостей про особу, яка підписала з боку замовника видаткову накладну, що, з урахуванням відсутності посилання на реквізити довіреності, вказує на відсутність обов`язкових реквізитів первинного документу, та невідповідність вимогам абзаців шостого та сьомого ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, які стосуються незрозумілості підстав для зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, позаяк контролюючим органом було обґрунтовано вказано про недостатність поданих документів для реєстрації податкової накладної.

Критично оцінюються посилання апелянта й на те, що суд першої інстанції вийшов за межі предмету доказування в адміністративній справі, позаяк з`ясування реальності вищеописаних господарських операцій та встановлення наявності усіх передбачених законом та договором документів безпосередньо стосується спірних правовідносин.

Судом також враховується позиція Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На думку колегії суддів, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своєї правової позиції з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак суд апеляційної інстанції вважає аргументованим висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості та законності оскаржуваного рішення, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «УКРСТАЛЬСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя І.О. Лічевецький