Справа № 160/3984/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 року Справа № 160/3984/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручина Ю.Д.
представника позивача представника відповідача Єфремова В.О. Подварченко А.Ю.
Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Машпром Холдинг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.03.2019 року №1096035/39167148 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Машпром Холдинг» №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Машпром Холдинг» №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного отримання.
В обґрунтування позову зазначено, що на виконання умов договору поставки позивачем за накладною було поставлено товар, та направлено до податкового органу на реєстрацію електронну податкову накладну №2 від 18.02.2019 року. За результатами обробки податкової накладної, автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України позивачу було надіслано квитанцію про зупинення її реєстрації, відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, враховуючи, що обсяг постачання товару перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач зазначає, що ним було направлено на адресу податкового органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності та правомірності здійснення господарської операції, відображеної у податковій накладній від 18.02.2019 року №2, надано пояснення та копії документів, але Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято Рішення від 06.03.2019 року №1096035/39167148, яким позивачу відмовлено у реєстрації такої податкової накладної. Позивач в адміністративному порядку оскаржив Рішення, проте рішенням Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 28.03.2019 року скаргу позивача було залишено без задоволення, а Рішення контролюючого органу - без змін. Позивач не погоджується із прийнятим Рішенням Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області №1091275/39167148 від 06.03.2019 року, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У відповіді на відзив відповідача-1 позивач зазначив, що викладені обставини у відзиві на позов не відповідають дійсності. Наголошував, що у оскаржуваному рішенні не зазначалося в якості підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 18.02.2019 року розбіжності між умовами договору поставки та ненадання для розгляду договорів, актів виконаних робіт, платіжних документів. Вважає посилання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо не підтвердження надходження грошових коштів від покупця протиправними, оскільки учасниками господарських відносин погоджено, що проведення розрахунків за поставлений товар повинно бути здійснено протягом 30 календарних днів, з моменту поставки. Зазначив, що відповідачем-1 у відзиві не спростовано доводи позивача та надані ним докази на підтвердження реальності здійснення господарської операції за податковою накладною №2 від 18.02.2019 року. Позивач вважає, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не наведено доводів та не надано жодних доказів на підтвердження правомірності зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 18.02.2019 року, тому позовні вимоги вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, 29.05.2019 року від Державної фіскальної служби України надійшов відзив, в якому зазначено, що вимоги позивача про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 18.02.2019 року є дискреційними повноваженнями податкового органу та його виключною компетенцією, в даному випадку Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Комісією ДФС України. Вважає, що рішення щодо реєстрації/відмови у реєстрації податкових накладних приймаються комісіями ДФС у Дніпропетровській області за умови дотримання критерію, передбаченого п.23 Порядку, який було не дотримано, тому просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
У відповіді на відзив відповідача-2 позивач зазначив, що у відзиві не спростовано доводи позивача та надані ним докази, а також не спростовано доводів щодо неправомірності винесення оскаржуваного рішення, не надано доказів на підтвердження правомірності дій в ході прийняття оскаржуваного рішення, тому ТОВ «Машпром Холдинг» вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Від права на подання заперечень на відповідь на відзив позивача, представник відповідачів відмовилась.
У судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідачів.
Представник позивача позов просив задовольнити. Представник відповідачів - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України проти позову заперечувала, у задоволенні позовних вимог просила суд відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача та представника відповідачів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Між ТОВ «Машпром Холдинг» та ТОВ «Спецгідроремонт» було укладено договір поставки №0119 від 09.01.2019 року, відповідно до пп.1.1., пп.1.2. п.1 умов якого, позивач зобов`язувався поставити та передати у власність покупцю гідравлічний агрегат тип 06014285 в комплекті, відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору. ТОВ «Спецгідроремонт» зобов`язувалось прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору (а.с.41).
Згідно специфікації №1 до договору поставки №0119, вартість товару склала 3 116 400,00 грн., в т.ч. ПДВ 519 400,00 грн. (а.с.42).
Позивачем 18.02.2019 року було складено видаткову накладну №6 та поставлено товар ТОВ «Спецгідроремонт» (а.с.43).
Також, складено та направлено на реєстрацію електронну податкову накладну №2 від 18.02.2019 року (а.с.14).
22.02.2019 року автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, позивачу надіслано квитанцію, в якій зазначено, що документ прийнято, реєстрація зупинена, та відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 18.02.2019 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8413 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.14).
01.03.2019 року позивачем було направлено повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.15).
ТОВ «Машпром Холдинг» 01.03.2019 року за вих.№9 було направлено пояснення, в яких позивач зазначив, що реальне виконання операцій поставки товарів та виконання робіт можливе власними силами завдяки наявності у ТОВ «Машпром Холдинг» належної матеріально-технічної бази загальною вартістю близько 211 000,00 грн. (зокрема, офісного та складського приміщень (орендовані, договір додається), вантажного обладнання орендованого та власного (ОСВ за рахунком 10), офісної техніки та іншого, та 3 особи штатного персоналу, який має відповідну кваліфікацію. На даний час ТОВ «Машпром Холдинг» виконує зобов`язання по договору поставки №0119 від 09.01.2019 року для ТОВ «Спецгідроремонт». Товар було відвантажено та доставлено покупцю згідно накладної №6 від 18.02.2019 року, розрахунки за поставлений товар повинні відбутися на протязі 30 днів з моменту поставки. На підставі зазначеного, позивач просив розблокувати податкову накладну №2 від 18.02.2019 року (а.с.16).
До повідомлення на підтвердження реальності здійснення господарської операції, позивачем було направлено копії документів: договору купівлі-продажу №30-01-18-П1 від 30.01.2018 року (а.с.25-27); видаткової накладної №РН-0000024 від 11.06.2018 pоку (а.с.28); податкову накладну від ТОВ «ІНТ ГРУП» №11 від 30.05.2018 року, податкову накладну №4 від 17.05.2018 pоку, податкову накладну №2 від 30.01.2018 pоку (а.с.30-32); розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 18.02.2019 pоку (а.с.33); платіжних доручень №124 від 30.01.2018 pоку, №159 від 17.05.2018 pоку, №163 від 30.05.2018 pоку (а.с.34-36); договору про надання транспортних послуг №0215 від 15.02.2019 року (а.с.37-38); рахунку на оплату №67 від 18.02.2019 pоку (а.с.39); акту надання послуг №67 від 18.02.2019 pоку (а.с.40); договору поставки №0119 від 09.01.2019 року (а.с.41); рахунку на оплату №8 від 18.02.2019 pоку (а.с.44); видаткової накладної №6 від 18.02.2019 pоку (а.с.43); товарно-транспортної накладної №Р61 від 11.06.2018 pоку (а.с.46); товарно-транспортної накладної №Р6 від 18.02.2019 pоку (а.с.47); паспорту гідравлічного агрегату (а.с.48); інвентаризаційного опису №1 від 01.11.2018 pоку (а.с.51); договору оренди №22/08-1 від 22.08.2018 року (а.с.52); акту приймання-передачі від 03.09.2018 pоку (а.с.53); оборотно-сальдової відомості по paxунку 281 за лютий 2019 року (а.с.55); оборотно-сальдової відомості по paxунку 63 за 2018 року, №10, №36 (а.с.56-58); картки складського обліку матеріалів (а.с.65); штатного розкладу від 03.01.2019 pоку (а.с.59); наказів з кадрових питань (а.с.61-63); табеля обліку використання робочого часу за лютий 2019 року (а.с.64); довіреності №1 від 18.02.2019 року (а.с.45).
Разом із повідомленням ТОВ «Машпром Холдинг» направило таблицю даних платника податку №1 від 01.03.2019 року (а.с.17).
Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято Рішення №1091275/39167148 від 01.03.2019 року про врахування/неврахування таблиці даних платника податків (а.с.17).
Також, Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято Рішення від 06.03.2019 року №1096035/39167148, яким позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 18.02.2019 року № 2 на загальну суму 3 116 400,00 грн., в якому зазначено, що підставою прийняття цього рішення стало надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства, а саме, без підтвердження місць зберігання за період з 11.06.2018 року по 01.09.2018 року року (відповідно ЄРПН взаємовідносини з орендодавцем ТОВ «ВТФ ПОЛЮС» (код 33874278) мають періодичний характер вересень-листопад 2018 року, січень 2019 року). Автомобіль ДАФ НОМЕР_1 ( ТТН №Р61 від 11.06.2018) належить ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ), діяльність якого як ФОП припинена 15.01.2015 року. Надано згорнуто бух. облік, без підтвердження надходження грошових коштів від покупця. Виявлено розбіжність між умовами договору продажу (а.с.18).
Не погодившись із Рішенням від 06.03.2019 року №1096035/39167148, позивач засобами електронного зв`язку 15.03.2019 року звернувся до ДФС України із скаргою на Рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якому просив скасувати Рішення комісії контролюючого органу та зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування та додав 24 документи до скарги (а.с.19, 21-23).
19.03.2019 року позивачем повторно було подано скаргу до ДФС України на Рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та додано 24 документи до скарги (а.с.20).
Не погоджуючись із отриманим рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ «Машпром Холдинг» №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.03.2019 року №1096035/39167148 про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 13-15 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Згідно з положеннями п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
12 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (набрання чинності 22.03.2018 року) (далі - Порядок №117).
Згідно з пунктами 12 та 13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
У відповідності до пунктів 15-21 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
ДФС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку ДФС, якими можуть подаватися письмові пояснення та копії документів.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Згідно з п.27 Порядку №117, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.

Зупинення реєстрації було здійснено на підставі Критеріїв ризиковості платника податку викладених в листі ДФС від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18.

Згідно п.2 Критеріїв ризиковості, на підставі який прийнято рішення про зупинення, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платником податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

2.1. обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

З огляду на пп.2.1 п.2 Критеріїв та квитанції від 22.02.2019 року, в якій зазначено про виявлені помилки, зокрема, що обсяг постачання товару/послуги 8413 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку, суд зазначає, що визначальними аспектами для 1 критерію моніторингу податкової накладної/розрахунку є:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування;

- переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно договору було здійснено поставку товару, проте відповідачем не надано доказів не відповідності обсягу товару.

Як вбачається з копії наведеної вище квитанції, відповідачем-2 зазначений вид критерію визначено не було.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стала невідповідність обсягів постачання обсягам придбання такого товару згідно УКТ ЗЕД: 8413.

Код товару згідно УКТ ЗЕД 8413 ідентифікує: насоси для рiдин з витратомiром або без нього; механiзми для пiдiймання рідини.

Проте, згідно Переліку кодів товарів, згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами, згідно з ДКПП, які застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування, які подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, критеріям ризиковості здійснення операцій при здійсненні моніторингу, код УКТ ЗЕД "8413" в даному переліку відсутній.

Таким чином, в даному випадку, відповідачем-2 не надані докази необхідності зупинення.

Суд зазначає, що на день розгляду адміністративної справи Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податків", не затверджені будь-яким наказом Державної фіскальної служби України та не зареєстровані в Міністерстві фінансів України.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73-74 КАС України протиправності прийнятого Рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства, а саме, без підтвердження місць зберігання за період з 11.06.2018 року по 01.09.2018 року року (відповідно ЄРПН взаємовідносини з орендодавцем ТОВ «ВТФ ПОЛЮС» (код 33874278) мають періодичний характер вересень-листопад 2018 року, січень 2019 року). Автомобіль ДАФ НОМЕР_1 ( ТТН №Р61 від 11.06.2018) належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), діяльність якого як ФОП припинена 15.01.2015 року. Надано згорнуто бух. облік, без підтвердження надходження грошових коштів від покупця. Виявлено розбіжність між умовами договору продажу (а.с.18).

При цьому, податковим органом не вказано, які саме документи платника податків складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Проте, в ході розгляду адміністративної справи було встановлено, що на підтвердження зазначеного позивачем направлялись до відповідача відповідні документи.

Так, позивачем було укладено Договору купівлі-продажу №30-01-18-П1 від 30.01.2018 року з ТОВ «ІНТ ГРУП» на придбання гідравлічного агрегату типу 06014285 в комплекті з блоками (роторний компресорний насос для кар`єру для відкритих кар`єрів) код за УКТ ЗЕД , країна виробник - Німеччина, кількість - 1 шт. Відповідно до умов Договору №30-01-18-П1 від 30.01.2018 року, та Додатку №1 до нього, вартість товару склала 2120000,00 грн., в т.ч. ПДВ 353333,33 грн., оплата за товар здійснювалася на умовах попередньої оплати. Поставка товару здійснювалася у строк, який не перевищує 20 робочих днів з дати отримання постачальником, ТОВ «ІНТ ГРУП» повної оплати за товар (а.с.25-27).

На виконання умов зазначеного Договору, позивачем було здійснено оплату товару за платіжними дорученнями №124 від 30.01.2018 року на суму 1080000,00 грн.; № 159 від 17.05.2018 року на суму 850000,00 грн.; та №163 від 30.05.2018 року на суму 190000,00 грн., всього 2120000,00 грн. (а.с.34-36).

Також позивачем було складено та зареєстровано податкові накладні №2 від 30.01.2018 pоку, №4 від 17.05.2018 року та №11 від 30.05.2018 pоку (а.с.30-32).

Після повної оплати за товар, ТОВ «ІНТ ГРУП» 11.06.2018 року поставило та відвантажило ТОВ «МАШПРОМ ХОЛДИНГ» гідравлічний агрегат типу 06014285 в комплекті з блоками (роторний компресорний насос для кар`єру для відкритих кар"єрів), код за УКТ ЗЕД , кількість - 1 шт., разом із паспортом на обладнання, за видатковою накладною №РН-0000024 від 11.06.2018 року та товарно-транспортною накладною №Р61 від 11.06.2018 pоку вказаний товар ТОВ «ІНТ ГРУП» було ввезено на митну територію України (імпортовано) за митною декларацією UA100130/2018/412916 від 04.06.2018 року (а.с.28, 46, 48-49, 54).

Таким чином, обсяг постачання ТОВ "Машпром Холдинг" товар (гідравлічний агрегат типу 06014285 в комплекті з блоками (роторний компресорний насос для кар`єру для відкритих кар`єрів), код за УКТ ЗЕД ) в кількості 1 шт. за Договором поставки №0119 від 09.01.2019 року, що не перевищувало величину залишку обсягу придбання цього товару позивачем у ТОВ «ІНТ ГРУП» на підставі Договору купівлі-продажу №30-01-18-П1 від 30.01.2018 p., тому зупинення контролюючим органом реєстрації податкової накладної №2 від 18.02.2019 року є безпідставним.

Посилання Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на відсутність підтвердження місць зберігання товару за період з 11.06.2018 року по 01.09.2018 року року вказує не на оформлення документів з порушеннями, а на неподання таких документів контролюючому органу, що у відповідності із п.13 Порядку є іншою підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Слід зазначити, що відомості щодо зберігання підтверджуються карткою складського обліку матеріалів, інвентаризаційним описом, оборотно-сальдовими відомостями по рахунках №281 та №63.

Також, матеріалами справи підтверджується, що у період з 11.06.2018 року по 03.09.2018 року товар було передано на відповідальне зберігання ТОВ «ВТФ ПОЛЮС» за Актами приймання-передачі у відповідності із умовами укладеного Договору на відповідальне зберігання №11/06 від 11.06.2018 року, згідно із п.1.3 якого зазначено, що сторони погодили зберігання майна за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3/20 (а.с.66-69).

Посилання Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на надання позивачем згорнутого бух. обліку, без підтвердження надходження грошових коштів від покупця ТОВ «Спецгідроремонт» є протиправним, оскільки відповідно до п.5.4. Договору поставки №0119 від 09.01.2019 року, учасниками господарських відносин погоджено, що проведення розрахунків за поставлений товар повинно бути здійснено протягом 30 календарних днів з моменту поставки, тобто, на дату подання позивачем пояснень та документів до Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області строк виконання покупцем зобов`язань з оплати поставленого товару не сплинув.

Відтак, відповідно до вищевикладеного та матеріалів справи, відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не було дотримано вимог чинного законодавства.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Машпром Холдинг» на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України, було направлено документи, на підтвердження здійснення відповідної операції, за наслідками якої позивачем було сформовано податкову накладну №2 від 18.02.2019 року.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, винесеним не добросовісно, протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Машпром Холдинг» №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного отримання, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку із чим суд зобов`язує відповідача-2 зареєструвати податкову накладну ТОВ «Машпром Холдинг» №2 від 18.02.2019 року, датою її фактичного отримання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі №822/1878/18, яка в силу вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 3842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №310 від 17.04.2019 року (а.с.11).

Згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 3842,00 грн. сплачений згідно документа (квитанції) №310 від 17.04.2019 року зараховано на казначейський рахунок (а.с.3).

Проте, суд вважає, що судові витрати щодо сплати судового збору лише у розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню на користь ТОВ «Машпром Холдинг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України, а решта суми судового збору не підлягає стягненню з відповідачів, оскільки є надміру сплаченою.

Згідно з Аналізом практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», що затверджена Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

В позові заявлені позовні вимоги немайнового характеру, а саме, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення від 06.03.2019 року №1096035/39167148 про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язати зареєструвати податкову накладну №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, отже позовна вимога щодо зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, що є фактично однією вимогою.

Також, згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст.134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст.139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням "ПЕРМАН" в особі керуючого партнера Губара А.Л. договір про надання правової допомоги №АОП 9/2019 від 01.04.2019 року, згідно з умовами п.4.2 якого, за домовленістю сторін, при розрахунку гонорару застосовується погодинна форма оплати, а саме, розмір гонорару за 1 годину роботи складає 700,00 грн., загальний розмір гонорару визначається в актах прийому-передачі наданих послуг (правової допомоги) (а.с.71-72).

Представництво інтересів позивача у суді здійснювалось адвокатом Єфремовим В.О., яким було подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Так, на виконання вимог договору про надання правової допомоги №АОП 9/2019 від 01.04.2019 року, представником позивача було подано акт №1 приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) до вказаного договору, в якому зазначено детальний опис робіт (надання послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням, витраченого часу та розміру гонорару та на підтвердження оплати вказаних послуг позивачем на поточний рахунок Адвокатського об`єднання було надано банківські платіжні доручення №295 від 01.04.2019 року на суму 1000,00 грн., №308 від 12.04.2019 року на суму 5000,00 грн. та №347 від 29.05.2019 року на суму 2400,00 грн.

Відповідно до акту №1, загальний розмір гонорару склав 8400,00 грн., а саме:

1. за надання консультації з правових питань пов`язаних з відмовою в реєстрації електронної податкової накладної №2 від 18.02.2019 року за 1 годину - 700,00 грн.;

2. за збирання доказів, необхідних для подання позовної заяви за 1 годину - 700,00 грн.;

3. за складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області №1096035/39167148 від 06.03.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 18.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання вчинити дії за 4,5 години - 3150,00 грн.;

4. за складання відповіді на відзив на позовну заяву, поданий ГУ ДФС України в Дніпропетровській області від 27.05.2019 року за 2 години - 1400,00 грн.;

5. за складання відповіді на відзив на позовну заяву, поданий ДФС України від 27.05.2019 року за 0,5 години - 350,00 грн.;

6. за підготовку та участь адвоката у судовому засіданні, призначеного на 28.05.2019 року за 3 години - 2100,00 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 вересня 2018 року у справі №826/14072/17.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, схвалених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Щодо надання Адвокатським об`єднанням "ПЕРМАН" консультації з правових питань, пов`язаних з відмовою в реєстрації електронної податкової накладної №2 від 18.02.2019 року та збирання доказів, необхідних для подання позовної заяви, суду не надано письмових доказів щодо надання консультації з правових питань та вчинення дій щодо збирання доказів, тому такі витрати на суму 1400,00 грн. суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо правової допомоги за підготовку та участь адвоката у судовому засіданні, призначеного на 28.05.2019 року за 3 години - 2100,00 грн., суд зазначає, що представник позивача приймав участь у судовому засіданні, призначеному на 28.05.2019 року з 13:29 годин по 13:54 годин, тобто 0,5 години, а також приймав участь у судовому засіданні 06.06.2019 року з 10:54 годин по 11:18 годин, тобто також 0,5 години, об 11:42 години було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, тому враховуючи загальний час, який витратив адвокат на участь у судових засіданнях протягом 1 години, суд вважає присудити за участь адвоката у судових засіданнях лише за 1 годину, тобто - 700,00 грн., а інші витрати за 2 години у розмірі 1400,00 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки такі розміри не є співмірними.

Щодо правової допомоги за складання позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, поданий ГУ ДФС України в Дніпропетровській області та складання відповіді на відзив на позовну заяву, поданий ДФС України, в матеріалах справи наявні такі документи, тому суд вважає за можливе присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів документально підтверджену суму сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5600,00 грн., оскільки такі витрати документально підтвердженні та доведені представником позивача належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги задоволення позову ТОВ «Машпром Холдинг» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, характер спірних правовідносин та обставини встановлені під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем судових витрат пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.03.2019 року №1096035/39167148.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Машпром Холдинг" №2 від 18.02.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Машпром Холдинг" (; 50057, м.Кривий Ріг, вул.Ярослава Мудрого, 85/8) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,50 грн. та зі сплати професійної правничої допомоги в розмірі 2800,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Машпром Холдинг" (; 50057, м.Кривий Ріг, вул.Ярослава Мудрого, 85/8) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,50 грн. та зі сплати професійної правничої допомоги в розмірі 2800,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (; 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-А).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.06.2019 року.

Суддя Д.В. Сидоренко