Справа № 264/2723/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2723/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора взводу №2 роти ТОР УПП лейтенанта поліції Щедріна Володимира Володимировича, про визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення та про її скасування,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому вказав, що 11 квітня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №643623 винесено за те, що 11 квітня 2019 року об 11-40 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 33023 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Шмідта в Центральному районі м.Маріуполя та здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 Правил дорожнього руху України, пересік вузьку суцільну лінію 1.1 при повороті ліворуч, чим порушив р.34 д.2 Правил дорожнього руху України, та здійснив в`їзд під дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив р.33 д.1 Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що вказаних правопорушень не здійснював, правил дорожнього руху не порушував. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме поліцейським порушено його право на захист, оскільки йому не було призначено адвоката за рахунок держави, а також в постанові не зазначено відомостей щодо пристрою яким здійснювався запис правопорушення. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Голіков Д.С., який діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначив про законність дій інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Донецькій області Щедріна В.В., оскільки позивачем було допущено низку порушень правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 33023 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Шмідта в Центральному районі м.Маріуполя та здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п.11.9 Правил дорожнього руху України, пересік вузьку суцільну лінію 1.1 при повороті ліворуч, чим порушив р.34 д.2 Правил дорожнього руху України, та здійснив в`їзд під дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив р.33 д.1 Правил дорожнього руху України. За скоєні правопорушення, з урахуванням ст.36 КУпАП, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 11 квітня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №643623 інспектором взводу №2 роти ТОР УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Щедріна В.В. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.36 КУпАП, зокрема за те, що 11 квітня 2019 року об 11-40 годин, керуючи автомобілем «ГАЗ 33023 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №1 по вул.Шмідта в Центральному районі м.Маріуполя, здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, пересік вузьку суцільну лінію 1.1 при повороті ліворуч та здійснив в`їзд під дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п.11.9, р.34 д.2, р.33 д.1 Правил дорожнього руху України, за що накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що ніяких порушень Правил дорожнього руху України не допускав.

Згідно постанови серії НК №643623 ОСОБА_1 порушив п.11.9, р.34 д.2 та р.33 д.1 Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 11.9 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Розділом 34 ПДР України «Дорожня розмітка» передбачено, що розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» передбачено, що знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою, зокрема, запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

З відеозапису наданого представником відповідача оптичного диску, вбачається що водій автомобіля «ГАЗ 33023 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , вчинив порушення Привил дорожньоого руху України. В своїх поясненнях, які надавались ним в контексті роз`яснень інспектором поліції суті скоєного правопорушення, факт вчинення ним вказаних порушень не визнавав.

Відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг (розділ 33, 34 ПДР України) передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення пункту 11.9 Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ст.V Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі-Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853), при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36 КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки вказана справа про кілька адміністративних проступків розглядалась однією посадовою особою - інспектором поліції Щедріним В.В., в таких випадках накладається одне основне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених. В зазначеному випадку за ч.2 ст.122 КУпАП, санкцією якої передбачене стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 425 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором Щедріним В.В. його права на захист, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора. При цьому ОСОБА_1 дійсно заявлялось клопотання з приводу реалізації права на захист, проте, як вбачається з відеозапису від 11.04.2019 року, ним було заявлено клопотання про призначення йому адвоката за рахунок держави, тобто надання безоплатної правової допомоги, посилаючись на незнання законодавства та відсутність грошових коштів для оплати послуг адвоката. Вказане клопотання інспектором розглядалось, позивачеві було запропоновано зателефонувати до Центра надання безоплатної вторинної допомоги та отримати юридичну консультацію, проте останній запропонованим не скористувався, посилався на відсутність в нього номеру телефону, а також вважав обов`язком поліцейського забезпечити його правовою допомогою, при цьому клопотання щодо перенесення розгляду справи та надання часу для звернення за юридичною допомогою не заявляв.

Разом з тим, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, належні докази вчинення позивачем правопорушень, встановлених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.122 КУпАП відсутні, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК №643623 від 11 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора взводу №2 роти ТОР УПП лейтенанта поліції Щедріна Володимира Володимировича, про визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення та про її скасування - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня2019 року серії НК №643623 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт