Справа № 461/6175/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№857/2361/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року у справі №461/6175/18 (головуючий суддя Волоско І.Р., повний текст складений 01.11.2018 р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Львівської митниці ДФС про скасування та визнання незаконною постанови в справі порушення митних правил №4202/20900/18 від 31.07.2018р. та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що справу розглянуто у її відсутності. Зокрема зазначає, що позивач прибула на розгляд справи о 09 год. 54 хв., що зафіксовано в журналі, проте станом на 11.00 год. жодна особа не змогла повідомити позивача про те, коли буде розглядатись її справа. Враховуючи невизначеність в даній ситуації і те, що із позивачем були її неповнолітні діти, позивач зафіксувала скаргу на гарячу лінію ДФС «Пульс» і була змушена залишити приміщення митниці. Тому, відповідно, на розгляді справи позивача не було, додати документи, які стосуються обставин щодо даного правопорушення, вона не змогла. Тому просить позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року позов задоволено. Постанову заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. від 31 липня 2018 р., винесеної у справі №4202/20900/18 відносно ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470МК України визнано протиправною та скасувати, а справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України - закрити.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, визначених у ч. 1 даної статті не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України (аварії або обставин непереборної сили), але при цьому нормою ч.1 ст. 192 МК України, передбачено якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події місця знаходження товарів і транспортного засобу. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначає, що у її автомобіля були викрадені номерні знаки, про що вона повідомила відповідача, тому нею були вжиті всі необхідні заходи щодо ввезеного транспортного засобу на митну територію України (до завершення визначеного митницею строку транзиту транспортного засобу). Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_2 від 31 липня 2018 р., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що постанова у справі про порушення митних правил №4202/20900/18 від 31 липня 2018 року прийнята не у спосіб, передбачений законодавством, та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та крім цього, відповідачем не доведено, що позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як слідує із змісту оскаржуваної постанови, 13.07.2018 року близько 20 години 40 хв. громадянка ОСОБА_1 , слідувала в приватну поїздку з України в Республіку Польща через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС, в якості пасажира легкового автомобіля марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та в`їхала в зону митного контролю смугою руху «зелений коридор».

Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України встановлено, що ОСОБА_1 23.01.2016 р. ввезла на митну територію України через пункт пропуску Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «MINI СООРЕR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб з митної території України станом на 13.07.2018 року громадянкою ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, ніж «транзит» поміщений не був.

У паспорті цієї громадянки відсутня відмітка про перебування його на консульському обліку в консульській установі України за кордоном. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МКУ зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення строку транзиту вказана громадянка не зверталася.

Отже, з урахуванням наведеного, відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доставила автомобіль до органу доходів і зборів призначення та перевищила встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, більше ніж на десять діб, тому було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Проте апеляційний суд із такими доводами відповідача не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено такий строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, згідно ч. 1 ст. 460 Митного кодексу вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленного митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Також згідно цього пункту, факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Також, ст.192 Митного кодексу України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Разом з тим, ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем представлено довідку Галицького районного відділу поліції ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, відповідно до якої ОСОБА_1 27.01.2016 р. звернулась у Галицький відділ поліції із письмовою заявою по факту крадіжки номерних знаків з її автомобіля «MINI СООРЕR D CLUBMAN» д.н.з. НОМЕР_2 . Заява про вчинене кримінальне правопорушення внесена в Журнал обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Галицького відділу поліції (м. Львів) Головного управління Національної поліції України у Львівській області за №2483.

Також позивачем представлено копію заяви на ім`я в.о. начальника Львівської митниці Прокіпчук Л.І. від 01.02.2016р., яка отримана відповідачем згідно штампу 01.02.2016р. о 17.20 год., про те, що автомобіль «MINI СООРЕR D CLUBMAN» д.н.з. НОМЕР_2 не може бути вчасно вивезений за межі митної території України у зв`язку із крадіжкою номерних знаків 27.01.2016 р.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку мала місце обставина непереборної сили, так як третіми особами вчинено злочин, а саме, як встановлено вище, викрадено номерні знаки транспортного засобу, що належним чином підтверджено. Крім того, у зав`язку із відсутністю номерних знаків, позивач не зміг би перемістити автомобіль через митний кордон.

Відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил відносно позивача не було враховано, що обставини дії непереборної сили, а саме протиправні дії третіх осіб, що виражались у викраденні номерних знаків, мало місце 27.01.2016, тобто в межах строку транзитного перевезення, а про неможливість вивезення автомобіля позивач повідомив відповідача 01.02.2016р.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи та без надання належної їм оцінки, що є порушенням ст. 489 МК України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржена постанова про порушенням митних правил підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2018 року у справі №461/6175/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 13.06.2019р.