Справа № 2а/1570/439/2011
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/439/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року м.Одеса

о 15год. 45хв.

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Гурченковій Г.М.

За участю представників сторін:

Від Прокуратури м.Одеси: Кучук В.М. (посвідчення №206 від 06.09.2011року).

Від позивача: Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт`Некрасов О.В.за довіреністю №4 від 19.07.2011р.

Від відповідача: Південної митниці Білак Н.І. - за довіреністю від 31.01.2011року №24/26-01/1269.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт`до Південної митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень від 29.12.2010року №285 щодо визначення суми податкового зобов`язання по миту на нафтопродукти та транспортні засоби, які підлягають обкладенню акцизним збором, та шини до них у загальному розмірі 153372,23грн., з яких 102248,15грн. основний платіж, 51124,08грн. штрафні санкції, №286 щодо визначення суми податкового зобов`язання по акцизному збору на інші нафтопродукти у загальному розмірі 59925,99грн., з яких 39950,66грн. основний платіж, 19975,33грн. штрафні санкції, №287 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 553900,41грн., з яких 369266,94грн. основний платіж, 184633,47грн. штрафні санкції, та №288 щодо визначення суми штрафних санкцій за порушення податкового законодавства у загальному розмірі 170,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Одеського Відкритого акціонерного товариства по експорту та імпорту нафтопродуктів, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення Південної митниці від 29.12.2010року №285 щодо визначення суми податкового зобов`язання по миту на нафтопродукти та транспортні засоби, які підлягають обкладенню акцизним збором, та шини до них, у загальному розмірі 153372,23грн., з яких 102248,15грн. основний платіж, 51124,08грн. штрафні санкції, №286 щодо визначення суми податкового зобов`язання по акцизу на інші нафтопродукти у загальному розмірі 59 925,99грн. з яких 39 950,66грн. основний платіж та 19 975,33грн. сума штрафних санкцій, №287 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 553 900,41грн. з яких 369 266,94грн. основний платіж та 184 633,47грн. сума штрафних санкцій, №288 щодо визначення суми податкового зобов`язання по штрафу за порушення податкового законодавства у загальному розмірі 170грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при проведенні перевірки та складенні відповідного акта працівниками Ізмаїльської митниці були порушені вимоги п.п.2.2, 2.4, 3.1 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 30.03.2006р. №254, оскільки перевірка проводилася не за місцезнаходженням Підприємства, його органів управління, а за місцем розташування його віддаленого структурного підрозділу, без відома керівника, чи іншої особи, уповноваженої на підпис фінансових документів ВАТ «Ексімнафтопродукт», а також те, що зазначені в акті перевірки порушення, стосуються виключно Ренійського нафтоперевалочного комплексу ВАТ «Ексімнафтопродукт`як самостійного підприємства, тоді як, означений комплекс є лише структурним підрозділом ВАТ «Ексімнафтопродукт». Крім того, позивач посилається на неправомірність прийнятих митним органом спірних податкових повідомлень від 29.12.2010року №285 щодо визначення суми податкового зобов`язання по миту на нафтопродукти та транспортні засоби, які підлягають обкладенню акцизним збором, та шини до них у загальному розмірі 153372,23грн., №286 щодо визначення суми податкового зобов`язання по акцизному збору на інші нафтопродукти у загальному розмірі 59925,99грн., №287 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 553900,41грн., та №288 щодо визначення суми штрафних санкцій за порушення податкового законодавства у загальному розмірі 170,00грн., т.я. ВАТ «Ексімнафтопродукт`жодним чином не причетне до втрати частини товару, а саме «Light Naphta», у зв`язку з тим, що він випарився природним шляхом, в силу своїх фізико-хімічних властивостей, що, у тому числі, визнав і власник означеного товару, підписуючи відповідні акти, не заявляючи, при цьому, жодних претензій до ВАТ «Ексімнафтопродукт». До того ж, властивості випаровування «Light Naphta»підтверджуються відповідними висновками незалежного інспектора ПІІ «Сейболт Україна».

Відповідач Південна митниця, з позовними вимогами не згодна та вважає їх необґрунтованими, з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (б/н від 03.03.2011р.), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень від 29.12.2010року №285, №286, №287, та №288, оскільки перевірка Ренійського нафтоперевалочного комплексу ВАТ «Ексімнафтопродукт`проведена відповідно до вимог Митного Кодексу України, Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004р. №1730 та в межах положень діючого законодавства. Крім того, Ізмаїльською митницею Державної митної служби України встановлені порушення з боку Ренійського нафтоперевалочного комплексу ВАТ «Ексімнафтопродукт`вимог Митного Кодексу України, Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закону України «Про податок на додану вартість», які зафіксовані в акті перевірки. У зв`язку з чим, податкові повідомлення від 29.12.2010року №285, №286, №287, та №288, прийняті, митним органом, відносно Ренійського нафтоперевалочного комплексу ВАТ «Ексімнафтопродукт», є правомірними.

У судовому засіданні 31.05.2011р. ухвалою суду на задоволення заяви Прокуратури міста Одеси (вхід.№13239/2011 від 13.04.2011р.) до участі у справі, для захисту інтересів держави, було допущено Прокуратуру міста Одеси, відповідно до приписів ч.2 ст.60 КАС України та ст.36-1 Закону України «Про Прокуратуру».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2011р. допущено заміну позивача - Одеське Відкрите акціонерне товариство по експорту та імпорту нафтопродуктів його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Ексімнафтопродукт», відповідно до приписів ст.55 КАС України, у зв`язку з тим, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 №380553 від 28.04.2011р., Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АЄ №011299 від 19.05.2011р., а також п.1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт», зареєстрованого 28.04.2011р. за №5009049, Публічне акціонерне товариство «Ексімнафтопродукт`є правонаступником всіх прав та обов`язків Одеського Відкритого акціонерного товариства по експорту та імпорту нафтопродуктів, заснованого відповідно до рішення Державного комітету по нафті і газу від 27 червня 1994року №251, шляхом перетворення Одеського державного підприємства по експорту та імпорту нафтопродуктів у відкрите акціонерне товариство, відповідно до Указу Президента України від 15 червня 1993року №210/93 «Про корпоратизацію державних підприємств`та діє на підставі закону України «Про акціонерні товариства»

Заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період часу з 07.09.2010р. по 20.09.2010р., на підставі ст.ст. 41, 60, 69 Митного Кодексу України, відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004року №1730, службової записки заступника начальника відділу адміністрування митних платежів Сарлачан Н.В. від 13.07.2010р., листа Департаменту аналітичної роботи, управління ризиками та аудиту від 18.08.2010р. №17/2-9/2518-ЕП, робочою групою у складі: голови робочої групи - начальника відділу контрольно-перевірочної роботи - Статьєва Д.Г. та членів робочої групи: начальника сектору оперативного обліку та звітності відділу адміністрування митних платежів - Петренко В.О., провідного інспектора служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил - Прокурора А.І., старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста « ОСОБА_1 , була проведена позапланова перевірка стану дотримання законодавства з питань митної справи Ренійським нафтоперевалочним комплексом Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт». Відповідно до Наказу Ізмаїльської митниці від 20.09.2010р. №934 термін проведення перевірки було продовжено до 01.10.2010р.

За наслідками вказаної перевірки Ізмаїльською митницею Державної митної служби України був складений акт №0012/0/506000000/ від 02.11.2010р. «Про проведення позапланової перевірки стану дотримання законодавства з питань митної справи Ренійським нафтоперевалочним комплексом відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»», у висновках якого, у тому числі, наголошено на порушеннях Ренійським нафтоперевалочним комплексом Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт», на думку відповідача, вимог ч.1 ст.156, ст.ст.200,201 Митного Кодексу України, за не створення належних умов для зберігання транзитного вантажу - «легкий бензин (light naphtha)», який знаходився під митним контролем, що призвело до його втрати у розмірі 312 556,84кг.

На підставі складеного акта перевірки №0012/0/506000000/ від 02.11.2010р. Південною митницею 29.12.2010року винесені податкові повідомлення, а саме: №285 щодо визначення суми податкового зобов`язання по миту на нафтопродукти та транспортні засоби, які підлягають обкладенню акцизним збором, та шини до них, у загальному розмірі 153372,23грн., з яких 102248,15грн. основний платіж, 51124,08грн. штрафні санкції, №286 щодо визначення суми податкового зобов`язання по акцизу на інші нафтопродукти у загальному розмірі 59 925,99грн. з яких 39 950,66грн. основний платіж та 19 975,33грн. сума штрафних санкцій, №287 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 553 900,41грн. з яких 369 266,94грн. основний платіж та 184 633,47грн. сума штрафних санкцій, №288 щодо визначення суми податкового зобов`язання по штрафу за порушення податкового законодавства у загальному розмірі 170грн.

Не погоджуючись з означеними податковими повідомленнями Південної митниці від 29.12.2010року №285, №286, №287, та №288, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про їх скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення Південної митниці від 29.12.2010року №285, №286, №287, №288 прийняті за результатами перевірки, проведеної з порушенням вимог чинного законодавства України, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.62 Господарського Кодексу України, підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Статтею 55 Господарського Кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного Кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку. Частиною 5 статті 55 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання , зазначені у п.1 ч.2 цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про систему оподаткування`від 25.06.1991р. №1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податків і зборів (обов`язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов`язок сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі).

Водночас, судом встановлено, що згідно з Розділом 10 пунктами 10.1, 10.3 Статуту Одеського Відкритого акціонерного товариства по експорту та імпорту нафтопродуктів, затвердженого загальними зборами акціонерів Одеського Відкритого акціонерного товариства по експорту та імпорту нафтопродуктів, державну реєстрацію змін до установчих документів якого, проведено 03.06.2009р. за №3009049, Товариство має право створювати на території України та за кордоном дочірні підприємства, філії та представництва у порядку, що не суперечить чинному законодавству. Філії та представництва не є юридичними особами, наділяються основними та обіговими засобами за рахунок майна Товариства. Філії та представництва діють на підставі Положень, що затверджуються Загальними зборами Товариства, та під керівництвом осіб, визначених Головою Правління Товариства. Вказані особи діють на підставі довіреностей, виданих Головою Правління Товариства.

Відповідно до Розділу 1 пункту 1.1. Положення «Про Ренійський нафтоперевалочний комплекс Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»», затвердженого 06.03.2007р. Головою Правління Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт», Ренійський нафтоперевалочний комплекс Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»»є одним із провідних структурних підрозділів ВАТ «Ексімнафтопродукт`та діє на підставі даного Положення «Про Ренійський нафтоперевалочний комплекс Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»»та Статуту ВАТ «Ексімнафтопродукт».

Відтак, Ренійський нафтоперевалочний комплекс відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт`не є самостійною юридичною особою, а є лише відокремленим структурним підрозділом ВАТ «Ексімнафтопродукт».

Згідно з п.1.2 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30 березня 2006р. №254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.06.2006р. за №653/12527, акт про проведення перевірки стану дотримання на підприємстві законодавства України з питань митної справи - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки, відображає її результати, зокрема виявлені й систематизовані за тематичною однорідністю порушення законодавства України з питань митної справи; підприємство - будь-яка юридична особа, а також громадянин, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Як вбачається з акта перевірки №0012/0/506000000/ від 02.11.2010р. на підставі ст.ст. 41, 60, 69 Митного Кодексу України, відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004року №1730, службової записки заступника начальника відділу адміністрування митних платежів Сарлачан Н.В. від 13.07.2010р., листа Департаменту аналітичної роботи, управління ризиками та аудиту від 18.08.2010р. №17/2-9/2518-ЕП, робочою групою у складі: голови робочої групи - начальника відділу контрольно-перевірочної роботи - Статьєва Д.Г., та членів робочої групи: начальника сектору оперативного обліку та звітності відділу адміністрування митних платежів - Петренко В.О., провідного інспектора служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил - Прокурора А.І., старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Рені`Лисенка Р.А., була проведена позапланова перевірка стану дотримання законодавства з питань митної справи Ренійським нафтоперевалочним комплексом відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт».

Відповідно до п.1.1 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 30 березня 2006р. №254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.06.2006р. за №653/12527 (зі змінами та доповненнями) цей Порядок розроблено відповідно до вимог статей 41, 60 і 69 Митного кодексу України, Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004р. №1730, для використання посадовими особами митних органів при оформленні результатів перевірки системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, у частині дотримання підприємствами вимог законодавства з питань митної справи.

Згідно з п.1 Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004р. №1730 (зі змінами та доповненнями) цей Порядок відповідно до статей 41, 60 і 69 Митного кодексу України визначає механізм проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, як у процесі митного оформлення товарів і транспортних засобів, так і після його закінчення, в частині дотримання ними вимог законодавства з питань митної справи.

Так, відповідно до п.2 означеного Порядку перевірки проводяться у плановому та позаплановому порядку. Приписами пункту 4 даного Порядку передбачено, що у позаплановому порядку перевірки можуть проводитися у разі: прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України; виявлення фактів, що свідчать про порушення підприємством вимог законодавства з питань митної справи; неподання підприємством в установлений строк документів обов`язкової звітності; подання підприємством скарги на порушення законодавства посадовими особами митних органів під час проведення планової чи позапланової перевірки; виникнення потреби у перевірці відомостей, що надійшли від особи, яка перебувала у правових відносинах з підприємством, якщо підприємство не надасть протягом трьох робочих днів пояснення та документальні підтвердження на письмовий запит митного органу.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, право на проведення перевірки надається посадовим особам митного органу відповідно до законодавства України за наявності посвідчення на право проведення перевірки. Перевірка проводиться за місцезнаходженням підприємства.

Згідно п.7 Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004р. №1730 посадові особи митного органу зобов`язані пред`явити керівникові підприємства, де проводиться перевірка, спеціальне посвідчення.

Водночас, відповідачем не надано до суду відповідних належних доказів на підтвердження вручення посадовими особами Ізмаїльської митниці посвідчень на проведення позапланової виїзної перевірки, зокрема, керівнику ВАТ «Ексімнафтопродукт».

До того ж, відповідно до п.2.4 Порядку оформлення результатів проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, під час проведення перевірки посадові особи митного органу для отримання документів, пояснень, довідок, копій документів та іншої інформації, наявної на підприємстві, готують письмовий запит на ім`я керівника або головного бухгалтера, у разі їх відсутності - на ім`я особи, уповноваженої на підпис фінансових документів, із зазначенням інформації, необхідної для надання до перевірки, та строку, протягом якого необхідно надати запитувані документи (інформацію), тоді як, під час судового розгляду справи до суду не надано жодного доказу, з якого вбачалося б, що під час проведення перевірки Ізмаїльська митниця зверталась до ВАТ «Ексімнафтопродукт`за будь-якою інформацією відносно перевіряємого структурного підрозділу.

Відповідно до п.6 Порядку проведення митними органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004р. №1730 про проведення планової перевірки підприємству повідомляється за 10 календарних днів до її початку, тоді як, відповідно до листа №04/01-6751 від 07.09.2010р., надісланого на адресу Генерального директора Ренійського НПК ВАТ «Ексімнафтопродукт`Ульянченко В.М., Ізмаїльською митницею повідомлено, що з 07.09.2010р. буде розпочато проведення позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності Ренійського НПК ВАТ «Ексімнафтопродукт».

Як встановлено ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відтак, з урахуванням наведеного, судом не приймаються до уваги докази, отримані Ізмаїльською митницею під час здійснення позапланової документальної перевірки Ренійського нафтоперевалочного комплексу Відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт», з підстав проведення означеної перевірки з багаточисленними порушеннями вимог чинного законодавства України.

Крім того згідно зі ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність`зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно зі ст.6 Господарського Кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини. Відповідно до ст.ст.179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Так, як встановлено судом та вбачаться з наявних у матеріалах справи документів, між Одеським Відкритим акціонерним товариством по експорту та імпорту нафтопродуктів (Виконавець), та Компанією «ZAТ Ukrtranzitservice LTD»(Британські Віргінські острови), (Замовник), був укладений Генеральний контракт про надання послуг з розвантаження, завантаження та перевантаження експортних нафтопродуктів і нафтопродуктів, які прямують через митну територію України транзитом від 31.12.2002р. №2, предметом якого, згідно п.п.1.1 є завантаження, розвантаження, накопичення, перевантаження (в подальшому умовно названі «перевалка») для Замовника з одного (одних) на інший (інші) види транспорту нафти та нафтопродуктів, у тому числі експортних та прямуючих через митну територію України транзитом, названих в подальшому «товар», марок та в обсягах: мазут топочний марок М-40 та/або М-100 об`ємом до 6000000тн. (шість мільйонів тон), дизельного пального Л 0,2-62 об`ємом до 500000тн. (п`ятсот тисяч тон), нафти сирої об`ємом до 600000тн. (шістсот тисяч тон), протягом періоду часу з 01 грудня по 31 грудня 2003р. та не менше вищевказаних обсягів топочного мазуту й дизельного пального, протягом періоду часу з 01 січня по 31 грудня 2004р. Згідно з п.4.3 означеного контракту Замовник не має права передавати Виконавцю, з метою перевалки товар, який не відповідає за якістю ГОСТу, а у випадку, якщо такий товар буде прийнятий Виконавцем, Замовник несе відповідальність перед ним та/або третіми особами за збитки, які спричинили погіршення якості товару даних осіб, в межах реально понесених збитків.

Також, судом встановлено, що строк дії означеного Генерального контракту про надання послуг з розвантаження, завантаження та перевантаження експортних нафтопродуктів і нафтопродуктів, які прямують через митну територію України транзитом від 31.12.2002р. №2, продовжувався, зокрема, додатковою угодою №7 від 17.12.2004р. строк дії Контракту було продовжено до 31.12.2005р., додатковою угодою №11 від 30.12.2005р. строк дії Генерального контракту було продовжено до 31.12.2006р., додатковою угодою №16 від 29.12.2006р. строк дії Контракту продовжено до 31.12.2007р., додатковою угодою №19 від 25.12.2007р. строк дії контракту продовжено до 31.12.2008р., додатковою угодою б/н від 30.12.2008р. строк дії контракту продовжено до 31.12.2009р., та додатковою угодою б/н від 29.12.2009р. строк дії Генерального контракту від 31.12.2002р. №2 продовжено до 31.12.2010р.

Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання Генерального контракту та додаткових угод до нього, 04.01.2010р. до Ренійського НПК ВАТ «Ексімнафтопродукт`за рознарядкою замовника надійшов вантаж, який, згідно коносаменту, був визначений як Light Gasoline (Light Naphta) CAS № НОМЕР_1 , ЕС № НОМЕР_2 , у зв`язку з чим та на виконання приписів Митного Кодексу України ТОВ «Дунай-Транссервіс», яке було прийняте вантажовласником як експедитор означеного вантажу, оформляючи в митних органах ВМД типу ТР 80 №506020601/2010/000002 та №506020601/2010/000003, у графі 31 визначило отриманий товар - Light Gasoline (Light Naphta) легкий дистилят легкий бензин, з урахуванням чого найменування товару як Light Gasoline (Light Naphta) легкий бензин було вказане в актах від 04.01.2010р. №231 та №232, безпосередньо на підставі яких ВАТ «Ексімнафтопродукт`прийняло означений товар у свої резервуари для подальшої перевалки.

Судом також з`ясовано, що в порушення досягнутих між ВАТ «Ексімнафтопродукт`та ТОВ «Дунай- ОСОБА_2 не надав Виконавцю протягом десяти днів рознарядку на відвантаження Light Gasoline (Light Naphta), посилаючись на те, що у вантажовласника виникли складнощі з реалізацією даного товару і тому він буде залишатись на зберіганні в резервуарах ВАТ «Ексімнафтопродукт`до тих пір, доки вантажовласник не укладе відповідні угоди з покупцями, у зв`язку з чим товар знаходився на зберіганні в резервуарах ВАТ «Ексімнафтопродукт`майже 10 місяців. При цьому, позивачем в цей час було з`ясовано, що товар має фізико-хімічні властивості, що відрізняють його надзвичайно великим обсягом випаровування від звичайних бензинів, які відносяться до першої групи нафтопродуктів згідно із класифікацією Постанови Держпостач СРСР від 26.03.1986р. №40, у зв`язку з чим та з метою моніторингу природних втрат цього товару, ВАТ «Ексімнафтопродукт`залучило фахівців Підприємство з іноземними інвестиціями «Сейболт-Україна», які на протязі всього часу його знаходження в резервуарах ВАТ «Ексімнафтопродукт», визначали динаміку зменшення його кількості в результаті природного випаровування, опечатували резервуари та запірну арматуру своїми пломбами, з метою уникнення сумнівів в забезпеченні належного його зберігання.

Зокрема, як встановлено судом та вбачаться з наявних у матеріалах справи документів, між Підприємством з іноземними інвестиціями «Сейболт-Україна»(Виконавець), з однієї сторони та Одеського Відкритого акціонерного товариства по експорту та імпорту нафтопродуктів (Замовник) 30.10.2009р., був укладений Договір №С2-10/2009/177, згідно з п.п.1.1, 1.2 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з визначення кількості вантажів та/або за необхідності якості вантажів, які надходять на адресу Замовника в місцях проведення завантажувально-розвантажувальних операцій Замовника, відповідно до даного Договору та отриманими письмовими запитами Замовника на виконання робіт (в подальшому - номінації). Виконавець по закінченню робіт видає Замовнику звіт про надані послуги, сертифікати про результати аналізу, а також акти виконаних робіт. Згідно Розділу 2 п.2.1 означеного договору Виконавець зобов`язується надавати послуги відповідно до інструкцій Замовника, встановленими нормами, діючими стандартами та/або технічними вимогами. Виконавець зобов`язується за необхідності проводити лабораторні дослідження якості вантажів у власній лабораторії за списками показників, погодженими сторонами додатково та визначеними у відповідних Додатках до даного Договору. Виконавець надає послуги відповідно до: інструкції Замовника; методами ISO, ГОСТ, ТУ; міжнародною практикою.

При цьому, судом встановлено, що означене Підприємство з іноземними інвестиціями «Сейболт-Україна`зареєстроване Виконавчим комітетом Одеської міської ради 25.12.1992р., про що було зроблено запис про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР №0014379, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 №256716 та Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Серії АА №084045, відповідно до якої видами діяльності Підприємства за КВЕД є: надання інших комерційних послуг, організація перевезення вантажів, технічні випробування та дослідження, консультування з питань комерційної діяльності та управління, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення суспільної думки. До того ж, ПІІ «Сейболт-Україна`має Атестат акредитації, виданий Національним агентством з акредитації України, зареєстрований у Реєстрі 14.08.2009р. за №2Н304 та дійсний до 15.08.2012р., яким засвідчено компетентність Випробувальної лабораторії підприємства з іноземними інвестиціями «Сейболт-Україна`відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2006 (ISO/IEC 17025:2005) в галузі: випробування нафти та нафтопереробних підприємств, олій соняшникової, пальмової, кокосової, пальмоядрової, бензинів автомобільних, бензинів автомобільних підвищеної якості, палива авіаційного для газотурбінних двигунів джет а-1, палива для реактивних двигунів, палива для реактивних двигунів «рт», палива дизельного, палива дизельного підвищеної якості, палива нафтового, мазуту, вакуумного газойлю, вінілацетат-ректифікату, кислоти оцтової реактивної, кислоти оцтової синтетичної та регенерованої, метил-трет-бутилового ефіру.

Так, судом з`ясовано, що в межах виконання умов вищевказаного Договору №С2-10/2009/177, фахівці ПІІ «Сейболт-Україна», здійснювали заміри 4 та 7 резервуарів у яких зберігався означений товар, що підтверджується відповідними актами від 17.06.2010р., 24.06.2010р., 30.06.2010р., 08.07.2010р., 14.07.2010р., 22.07.2010р., 30.07.2010р., 05.08.2010р., 12.08.2010р., 18.08.2010р., 26.08.2010р., 31.08.2010р., 09.09.2010р., 16.09.2010р., 23.09.2010р., 29.09.2010р., 30.09.2010р., 06.10.2010р., 20.10.2010р., 14.10.2010р. Також, фахівцями ПІІ «Сейболт-Україна`проводилося опломбування 4 та 7 резервуарів, що підтверджується відповідними актами пломбування від 10.06.2010р., 17.06.2010р., 24.06.2010р., 30.06.2010р., 08.07.2010р., 14.07.2010р., 22.07.2010р., 30.07.2010р., 05.08.2010р., 12.08.2010р., 18.08.2010р., 26.08.2010р., 31.08.2010р., 09.09.2010р., 16.09.2010р., 23.09.2010р., 29.09.2010р., 30.09.2010р., 06.10.2010р., 14.10.2010р.

У зв`язку з чим, на відповідний запит ВАТ «Ексімнафтопродукт`від 07.10.2010р. №01-02/1065, ПІІ «Сейболт-Україна`у листі-висновку від 21.10.2010р. за підписом інженера-теплофізика, к.т.н., директора за розвитком ОСОБА_3 ., зазначило, зокрема, наступне: при розгляді питання щодо можливості застосування до вантажу Light Naphtha норм природних втрат, вказаної для нафтопродуктів 1 групи, за аналогією необхідно врахувати, що природні втрати бензинів визначаються, перш за все випаровуванням легких вуглеводнів. Склад таких газоподібних вуглеводнів в бензині знаходиться в межах 2 2,5 об`ємн. %. У досліджуваній суміші сума газоподібних вуглеводнів 14,87 об`ємн. %. Відповідно, норми природних втрат означеної суміші повинні, як мінімум, в 5,9 7,4 рази перевищувати норми природних втрат (НПВ) нафтопродуктів першої групи Постанови Держпостач СРСР від 26.03.1986р. №40 «Про затвердження норм природних втрат нафтопродуктів при прийнятті, зберіганні, відпуску та транспортуванні». У літній період 2010року в умовах екстремально високих температур навколишнього середовища, підвищувалась також швидкість випаровування таких складових продукту, як 3-метилбутен-1 (0,01% вантажу), ізо-пентан (26.92 % вантажу), 2-метилбутен-1 (0,03 % вантажу), Н-пентан (35,78 % вантажу), транс-пентен-2 (0,02 % вантажу), які мають температуру кипіння нижчу 37 градусів по Цельсію. Іншими словами, при зберіганні вантажу при температурі до 37 градусів по Цельсію, частина товару, яка має температуру кипіння нижчу за 37 градусів, складає 75,62 маси % або 77,63 об`ємн. %. Відповідно, випаровування значної кількості вантажу за таких умов зберігання має природний фізичний процес. Даний факт спеціально зафіксований в документі про безпечне використання продукту (SAFETY DATA SHEET), наданого виробником. У розділі «Стійкість та розпад»(Persistence and degradability) на стор.7 зазначено - «швидко випаровується»(«Evaporates quickly»). Крім того, додатково необхідно відмітити, що продукт прийнятий на зберігання Ренійським НПК ВАТ «Ексімнафтопродукт`не відповідає технічним умовам Українських стандартів на бензини (ДСТУ 4063-2001, ДСТУ 4839-2007), як мінімум за показниками октанове число (моторний та винахідницький метод), платність, тиск насичених парів за Рейдом, фракційний склад. При цьому, всі показники, які не входять до специфікації, за виключенням октанового числа, свідчать про те, що продукт випаровується набагато швидше та активніше, аніж бензин. Таким чином, продукт, прийнятий на зберігання Ренійським НПК ВАТ «Ексімнафтопродукт»не є бензином, та за вуглеводним складом і фізико-хімічними властивостями випаровується набагато швидше, аніж товарний бензин.

Судом також встановлено, що ВАТ «Ексімнафтопродукт`неодноразово повідомляло «ZAТ Ukrtranzitservice Ltd», Trading Limited»та Transservice Ltd», що при зберіганні товару Light Gasoline (ресурс компанії moza Trading Ltd») в резервуарах №4 та №7 його кількість зменшується, у зв`язку з природним випаровуванням, що підтверджується наявними у справі листами, зокрема, від 12.01.2010р. №12/01/10/1, від 21.01.2010р. №21/01/10/1, від 08.02.2010р. №08/02/10/1, від 15.02.2010р. №15/02/10/1, від 24.02.2010р. №24/02/10/1, від 03.03.2010р. №03/03/10/1, від 10.03.2010р. №10/03/10/1, від 17.03.2010р. 17/03/10/1, від 12.04.2010р. №12/04/10/1, від 12.04.2010р. №12/04/10/2, від 15.04.2010р. №15/04/10/1, від 23.04.2010р. №23/04/10/1, від 02.04.2010р. №02/04/10/1, від 20.08.2010р. №20/08/10/1, від 11.05.2010р. №11/05/10/1, від 17.05.2010р. №17/05/10/1, від 01.06.2010р. №01/06/10/1 та від 02.06.2010р. №02/06/10/1.

Крім того, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що Одеським Відкритим акціонерним товариством по експорту та імпорту нафтопродуктів, відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008року №281/171/578/155, були складені Звіти про втрати нафтопродуктів (нафти) на підприємствах, зокрема, у резервуарах №4 та №7 Ренійського нафтоперевалочного комплексу ВАТ «Ексімнафтопродукт», а саме: за лютий 2010р. було втрачено Light Gasoline у кількості 4.951т., за березень 2010р. у кількості 4.929т., за квітень 2010р. у кількості 8.792т., за травень 2010р. у кількості 39.969т., за червень 2010р. у кількості 69.675т., за липень 2010р. у кількості 70.756т., за серпень 2010р. у кількості 92.068т., за вересень 2010р. у кількості 27.962т. та за жовтень 2010р. у кількості 15.912т.

Судом також, з`ясовано, що згідно Висновку експерта Одеської регіональної торгово-промислової палати №УТЭ-3567 від 14.10.2011р., на підставі дослідження даних, зазначених у пред`явлених документах та відомостей бази CAS REGISTRY встановлено. що найменування вантажу Light Gasoline (Легкий бензин), яке було вказане в ВМД №506020601/2010/000002 та №506020601/2010/000003, складених декларантом означеного вантажу ТОВ «Дунай-Транссервіс», не відповідає реєстраційному номеру CAS 64742-73-0, який вказаний у товаросупровідних накладних (Consignment note) від 18.12.2009р. №1/09 та №2/09. Отже, декларантом - ТОВ «Дунай-Транссервіс`під виглядом бензину в митних органах було задекларовано зовсім інший продукт, який зареєстрований в Chemikal Abstracts Service (CAS) за номером 64742-73-0 та має іншу назву: Naphtha (petroleum), Hydrodesulfurized light. Означене також підтверджується листом даних про безпечність (SAFETY DATA SHEET) SDS№ІІ 159-09-24 від 14.10.2009р. на означену хімічну речовину, що виданий його виробником, в якому зазначено хімічне найменування, зокрема, Hydrodesulfurized light Low boiling point hydrogen treated naphtha (Гідродесульфірована легка, оброблена воднем нафта з низькою точкою кипіння). Ця хімічна речовина відрізняється від бензину своїми фізико-хімічними властивостями нестабільності, які полягають у швидкому випаровуванні, у зв`язку з чим до неї неможливо застосовувати норми природних втрат, які передбачені для бензину.

Таким чином, судом з`ясовано, що частина вантажу хімічної речовини, яка була розміщена в резервуарах ВАТ «Ексімнафтопродукт», була втрачена природним шляхом, внаслідок притаманних їй фізико-хімічних властивостей випаровування.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що переміщення через митний кордон України товарів, що підлягають експортному контролю у режимі транзиту, здійснюється відповідно до чинного законодавства України, порядку пропуску через митний кордон України та митного оформлення товарів, що підлягають експортному контролю.

Статтею 4 Закону України "Про транзит вантажів" встановлено, що транзит вантажів здійснюється відповідними автомобільними, залізничними, водними та повітряними шляхами сполучення, що пролягають через пункти пропуску через державний кордон України, визначені Кабінетом Міністрів України, з урахуванням принципу свободи транзиту та вимог міжнародних договорів України. Транзит вантажів може здійснюватися у прямому або змішаному (комбінованому) сполученні. У прямому сполученні транзит вантажів передбачає їх транспортування одним видом транспорту без перевантаження на інший. У змішаному сполученні транзит вантажів може бути пов`язаний з їх перевантаженням з одного виду транспорту на інший, переробкою, сортуванням, пакуванням, обмірюванням, накопиченням, формуванням або подрібненням партій транзитного вантажу, тимчасовим зберіганням тощо. Такі операції здійснюються в зонах митного контролю виключно за вибором вантажовласника (уповноваженої ним особи). Транзит вантажів у прямому сполученні передбачає їх перевезення за єдиним транспортним документом протягом усього шляху слідування.

Відповідно до ст.201 Митного Кодексу України від 11 липня 2002року №92-IV (зі змінами та доповненнями) товари, що переміщуються транзитом, повинні перебувати у незмінному стані, крім змін внаслідок природного зношення або втрат за нормальних умов транспортування та зберігання.

Згідно з п.п.1.1, 1.2 Прядку застосування норм природних втрат нафтопродуктів при прийнятті, відпуску, зберіганні та транспортуванні, затвердженого постановою Держпостача СРСР від 26.03.1986р. №40 (зі змінами та доповненнями) застосування даних норм природних втрат обов`язкове для всіх підприємств, які приймають, відпускають, зберігають нафтопродукти та транспортують їх водним, залізничним та трубопровідним транспортом. Під природною втратою нафтопродуктів розуміються втрати (зменшення маси при зберіганні якості в межах вимог нормативних документів), які є наслідком фізико-хімічних властивостей нафтопродуктів, впливу метеорологічних факторів та недосконалості існуючих в даний час засобів захисту нафтопродуктів від втрат при прийнятті, зберіганні та відпуску.

До того ж, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2002р. №1863 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності" Державна митна служба України визначає процедуру щодо класифікації товарів в УКТЗЕД. Ведення УКТЗЕД передбачає прийняття рішень відносно класифікації товарів та їх кодування. З метою забезпечення даної функції у митних органах створені спеціальні підрозділи - відділи номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці.

Компетенція вказаних відділів визначена наказом Держмитслужби України від 14.11.2005р. №1103 "Про затвердження Примірних положень про відділ контролю митної вартості регіональної митниці, митниці, про відділ контролю митної вартості та номенклатури митниці, про відділ номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці".

Пунктом 2.3 Положення про відділ номенклатури та класифікації товарів до основних завдань ВНКТ віднесено, зокрема, участь у здійсненні процедур митного контролю та митного оформлення товарів у частині контролю за правильністю класифікації згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності. Пунктом 2.5 встановлено, що ВНКТ за зверненнями структурних підрозділів митниці розглядає спірні та складні питання класифікації та кодування товарів за УКТЗЕД, що виникають в процесі митного контролю та митного оформлення, і приймає відповідні рішення.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 14.01.2009р. №19 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 лютого 2009р. за №112/16128) "Про затвердження Порядку взаємодії митних органів із Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи при проведенні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів" - при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, у разі виникнення потреби в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки для з`ясування, зокрема, питань, пов`язаних з визначенням фізичної і хімічної структури, складу товарів, необхідних для ідентифікації товарів, подальшої їх класифікації та визначення вартості, митними органами проводиться направлення запитів до експертних підрозділів Управління.

Таким чином, виходячи з наведеного, викладені в акті перевірки Південної митниці №0012/0/506000000/ від 02.11.2010р. «Про проведення позапланової перевірки стану дотримання законодавства з питань митної справи Ренійським нафтоперевалочним комплексом відкритого акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт»» висновки щодо порушення Ренійським нафтоперевалочним комплексом ВАТ «Ексімнафтопродукт`вимог Митного Кодексу України, Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закону України «Про податок на додану вартість», є суто припущеннями. Водночас, такого роду обґрунтування не припустимі в офіційних документах суб`єктів владних повноважень, на підставі яких приймаються акти індивідуальної дії на зразок оскаржуваних податкових повідомлень, оскільки, по-перше, згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України чітко визначено, що органи державної влади та їх посадові особи можуть діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто, роблячи висновок про допущення будь-яким суб`єктом правовідносин порушення діючого законодавства, орган державної влади зобов`язаний чітко встановити склад такого порушення, зазначивши, в якій саме події воно полягає та якими саме фактичними даними (доказами) це підтверджується, та жодним чином не викладати припущення про порушення законодавства без наявних доказів на підтвердження їх вчинення. По-друге, суб`єкт владних повноважень повинен бути здатним підтвердити правомірність зроблених ним висновків у законодавчо визначеному порядку.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов та викладені усно в ході судового розгляду справи по суті.

Частиною другою ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач Південна митниця, заперечуючи проти адміністративного позову, не надала суду відповідні належні докази в підтвердження правомірності та грунтовності винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень від 29.12.2010р. №285, №286, №287, та №288.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно з ч.3 ст. 105 КАС України позивач, у тому числі має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт`обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ч.1 ст.94, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт`до Південної митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень від 29.12.2010року №285 щодо визначення суми податкового зобов`язання по миту на нафтопродукти та транспортні засоби, які підлягають обкладенню акцизним збором, та шини до них у загальному розмірі 153372,23грн., з яких 102248,15грн. основний платіж, 51124,08грн. штрафні санкції, №286 щодо визначення суми податкового зобов`язання по акцизному збору на інші нафтопродукти у загальному розмірі 59925,99грн., з яких 39950,66грн. основний платіж, 19975,33грн. штрафні санкції, №287 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у загальному розмірі 553900,41грн., з яких 369266,94грн. основний платіж, 184633,47грн. штрафні санкції, та №288 щодо визначення суми штрафних санкцій за порушення податкового законодавства у загальному розмірі 170,00грн., задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення Південної митниці від 29.12.2010р. №285, №286, №287, №288.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Ексімнафтопродукт» (65003, м.Одеса, вул.Наливна,15, ) судовий збір у сумі 3(три)грн. 40коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 03 листопада 2011 року.

Суддя Харченко Ю.В.