Справа № 824/168/19-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/168/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

18 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (повний текст судового рішення складено 21.03.2019р. у м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області та Вижницька об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області та Вижницької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №43-о від 16 січня 2017 року Державної фіскальної служби України про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності (п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України та п.1 ч.1 та 4 ст.87 Закону України "Про державну службу");

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України вжити заходів до призначення (переведення) ОСОБА_1 за його погодженням на відповідну посаду, яка є рівнозначною посаді начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області.

- стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 січня 2017 року по дату винесення рішення (включно), виходячи з середнього заробітку 243,09 грн. за один робочий день.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 16 січня 2017 року №43-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на державній службі - на посаді начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області з 19 січня 2017 року.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 126963,47 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна фіскальна служба України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що Путильське відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції не є юридичною особою, а лише структурним підрозділом Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції, утвореного внаслідок ліквідації Державної податкової інспекції у Путильському районі і не є її правонаступником. Зазначав про помилковість тверджень позивача про те, що посади заступника начальника - начальник Путильського відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції, заступника начальника - начальник Сторожинецького відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції, заступника начальника - начальник Хотинського відділення Новоселицької об`єднаної державної податкової інспекції є рівнозначними посадами посаді начальника Державної податкової інспекції в Путильському районі. Вказує, що враховуючи відсутність рівнозначної посади начальника Державної податкової інспекції у новому структурному підрозділі і те, що кандидатуру ОСОБА_1 на посаду заступника начальника - начальника відділення не було підтримано, він не мав можливості запропонувати позивачу будь-яку іншу посаду у Путильському відділенні Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02 листопада 2000 року перебував на державній службі та працював в Державній податковій інспекції м. Чернівці, а згодом - державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області на різних посадах.

Наказом Державної фіскальної служби України від 10 квітня 2015 року №1113-о "Про призначення ОСОБА_1 " відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 "Про Державну фіскальну службу України" та від 06 серпня 2014 року №311 "Про утворення територіальних органів державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", позивача призначено в порядку переведення на посаду начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області.

Зазначеним наказом встановлено ОСОБА_1 посадовий оклад згідно з штатним розписом та підтверджено раніше присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІ рангу.

Згідно наказу Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 14 квітня 2015 року №101-го "Про оголошення наказу" вирішено оголосити наказ Державної служби України від 10 квітня 2015 року №1113-о "Про призначення ОСОБА_1 " та вважати ОСОБА_1 як такого, що приступив до виконання службових обов`язків 15 квітня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком - 1 та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком - 2.

Так, згідно з переліком додатку - 1 до указаної постанови Державна податкова інспекція у Вижницькому районі ГУ ДФС перейменована на Вижницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС. В свою чергу згідно з переліком додатку - 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 Державна податкова інспекція у Вижницькому районі ГУ ДФС реорганізовується шляхом приєднання до Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС.

Згодом наказом Державної фіскальної служби України від 20 січня 2016 року №52 "Про перейменування окремих територіальних органів ДФС" відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби", керуючись пунктом 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 та Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, вирішено перейменувати деякі територіальні органи ДФС. А саме, Державну податкову інспекцію у Вижницькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області - на Вижницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області. Цим же наказом затверджено в новій редакції Положення про Вижницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Згідно змісту наказу Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2016 року №178 "Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Чернівецькій області" з метою реалізації пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби", керуючись пунктом 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 та Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 вирішено - реорганізувати Державну податкову інспекцію у Путильському районі ГУ ДФС у Чернівецькій області шляхом приєднання до Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області, реорганізувати Державну податкову інспекцію у Сторожинецькому районі ГУ ДФС у Чернівецькій області шляхом приєднання до Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Крім того, згідно з пунктом 5 наказу Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2016 року №178 вирішено утворити комісії з реорганізації окремих територіальних органів ДФС у Чернівецькій області, керівниками яких призначити посадових осіб згідно з додатком. У додатку до зазначеного наказу головою комісії з реорганізації Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області визначено Петрик Тетяну Миколаївну - першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Наказом Державної фіскальної служби України від 28 березня 2016 року №256 "Про внесення змін до деяких наказів ДФС" з метою забезпечення реорганізації окремих територіальних органів ДФС у Донецькій, Львівській та Чернівецькій областях відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року №892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби", керуючись Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, внесено зміни до додатків до наказів ДФС, серед яких і до наказу від 24 лютого 2016 року №178 "Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Чернівецькій області". Так, в додатку - 3 до наказу Державної фіскальної служби України від 28 березня 2016 року №256 затверджено зміни до додатка до наказу від 24 лютого 2016 року №178 "Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Чернівецькій області" та визначено головою комісії з реорганізації Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області Іліку Руслана Івановича - начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

02 червня 2016 року з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №840 "Про внесення змін у додаток - 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2014 року №85 та наказу Державної фіскальної служби від 02 листопада 2015 року №834 "Про затвердження Плану заходів із скорочення штатної чисельності працівників Державної фіскальної служби" та у відповідності до ст.49-2 Кодексу законів про працю України попереджено ОСОБА_1 , який займає посаду начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області, про наступне звільнення із займаної посади 03 серпня 2016 року згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю, у зв`язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників територіальних органів Головного управління ДФС у Чернівецькій області. Також зазначено, що при звільненні ОСОБА_1 буде виплачена вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку.

В листі-попередженні від 02 червня 2016 року додатково інформовано позивача про те, що в територіальних органах Головного управління ДФС у Чернівецькій області відсутні вакантні посади номенклатури Голови ДФС України, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, що відповідали б його кваліфікації.

З попередженням про наступне вивільнення позивач ознайомлений 02 червня 2016 року, що підтверджується відповідним підписом останнього.

Листом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 01 серпня 2016 року №1370/10/24-13-04-18 позивача повідомлено про те, що у зв`язку із виробничою необхідністю дата можливого звільнення, вказана в попередженні про наступне вивільнення від 02 червня 2016 року змінюється на 05 вересня 2016 року.

В подальшому листами аналогічного змісту Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області повідомлено позивача про повторну зміну дати вивільнення, відповідно: листом від 05 вересня 2016 року №1550/10/24-13-04-18 повідомлено про зміну дати вивільнення на 19 вересня 2016 року; листом від 19 вересня 2016 року №1650/10/24-13-0418 повідомлено про зміну дати вивільнення на 03 жовтня 2016 року; листом від 03 жовтня 2016 року №1785/10/24-13-04-31 повідомлено про зміну дати вивільнення на 18 жовтня 2016 року; листом від 19 жовтня 2016 року №1914/10/24-13-04-31 повідомлено про зміну дати вивільнення на 15 листопада 2016 року; листом від 15 листопада 2016 року №2089/10/24-13-04-18 повідомлено про зміну дати вивільнення на 29 листопада 2016 року; листом від 29 листопада 2016 року №2204/10/24-13-04-18 повідомлено про зміну дати вивільнення на 06 грудня 2016 року.

Згідно змісту листа Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 29 листопада 2016 року №2207/10/24-13-04-18, адресованого позивачу, у зв`язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників територіальних органів Головного управління ДФС у Чернівецькій області Іліці Р.І. пропонується вакантна посада - начальника юридичного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області, від якої позивач відмовився 29 листопада 2016 року.

Листом від 06 грудня 2016 року №2242/10/24-13-04-18 позивачу повідомлено, що його буде звільнено не раніше 08 грудня 2016 року.

Листом Головного управління ДФС у Чернівецькій області, адресованого Державній фіскальній службі України, від 06 грудня 2016 року №6028/8/24-13-04-12 висловлено прохання звільнити ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області, згідно п.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників територіальних органів Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На підставі викладеного, наказом Державної фіскальної служби України від 16 січня 2017 року №43-о "Про звільнення ОСОБА_1 " відповідно до п.1 ч.1 та 4 ст.87 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ "Про державну службу" припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області, у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності, п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати.

17 січня 2017 року Головним управління ДФС у Чернівецькій області видано наказ №5-о "Про оголошення наказу", яким оголошено вказаний вище наказ Державної фіскальної служби України.

У відповідності до наказу від 17 січня 2017 року №5-о датою звільнення ОСОБА_1 вирішено вважати 18 січня 2017 року.

Не погоджуючись із звільненням з публічної служби та вважаючи його незаконним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ №43-о від 16 січня 2017 року Державної фіскальної служби України про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі є незаконним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно із частиною першою статті 83 Закону України "Про державну службу" державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Приписами п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" визначено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу" процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Підстави припинення трудового договору передбачені ст.36 Кодексу законів про працю України, відповідно до частини четвертої якої у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч.1 ст.40).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч.2 ст.40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Нормами ч.1-3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст.48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Згідно ч.1 ст.42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною ж другою статті 42 Кодексу законів про працю України передбачено кому надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Таким чином, припинення державної служби відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу", п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України повинно відбуватися з обов`язковим додержанням зазначених вище вимог законодавства, за змістом яких, зокрема, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які за своєю кваліфікацією може займати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, до оскаржуваного звільнення позивач працював на керівній посаді - начальником Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, яка у 2016 році була реорганізована шляхом її приєднання до Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, після чого отримала назву Путильське відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області.

Відповідно до наявних у справі штатних розписів Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, однією з керівних посад є посада заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області.

Зі змісту Положень про Державну податкову інспекцію у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, затвердженого наказом ДФС України від 21 серпня 2014 року №67, та про Путильське відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, затверджене наказом Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції від 12 грудня 2016 року №351.

Проте, позивачу при одночасному попереджені про наступне вивільнення 02 червня 2016 року не було запропоновано ані посади заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області, ані будь-якої іншої рівноцінної посади державної служби чи іншої роботи (посади державної служби) у територіальному органі Державної фіскальної служби України.

Я вбачається з наданої відповідачем інформації щодо стану та укомплектування посад керівних працівників номенклатури Державної фіскальної служби України в ГУ ДФС у Чернівецькій області та інформації щодо наявності вакантних посад в ГУ ДФС у Чернівецькій області з 01 червня 2016 року по 01 лютого 2017 року, в територіальних органах Державної фіскальної служби України у вказаний період були вакантними низка керівних посад, серед яких і посада заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області.

Однак, ці посади безпідставно не пропонувались відповідачем позивачу в рамках процедури його звільнення за п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Крім того, позивач звертався до Голови ДФС України з заявою про призначення його на посаду заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Головного управління ДФС у Чернівецькій області, звільнивши його з посади начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Однак, листом Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Головного управління внутрішньої безпеки ДФС України від 16 травня 2016 року № 1775/99-99-22-04-02-18, за результатами попереднього вивчення та проведеного добровільного психологічного інтерв`ю із використанням поліграфу, з метою запобігання можливих корупційних правопорушень, не рекомендовано здійснювати призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Розглянувши подання від 12 квітня 2016 року №1826/8/24-13-04-12 щодо призначення на посаду заступника начальника - начальника Путильського відділення Вижницької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_1 , Державна фіскальна служба України за результатом розгляду матеріалів кандидатуру ОСОБА_1 для призначення на зазначену посаду не підтримала, про що зазначено в листі від 17 травня 2016 року, адресованому ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було запропоновано лише вакантну посаду начальника юридичного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області. При цьому, таку посаду було запропоновану позивачу тільки 29 листопада 2016 року, в той час як згідно інформації щодо наявності вакантних посад в ГУ ДФС у Чернівецькій області з 01 червня 2016 року по 01 лютого 2017 року посада начальника юридичного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області була вакантною з 01 вересня 2016 року.

Крім цього, відповідачем не надано належних доказів щодо невідповідності кваліфікації позивача іншим посадам, вакантним у період з 01 червня 2016 року по 01 лютого 2017 року в ГУ ДФС у Чернівецькій області, які рівноцінні посаді, яку займав позивач до звільнення, та не спростовано доводів, наданих в обґрунтування позову, щодо не врахування при звільненні позивача у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності переважного права позивача на залишення на роботі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного наказу про припинення перебування ОСОБА_1 на державній службі та звільнення його із займаної посади.

Отже, наказ Державної фіскальної служби України від 16 січня 2017 року №43-о "Про звільнення ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, тобто, працівник поновлюється на тій же посаді, з якої відбувалось таке звільнення, а не на іншій роботі.

Таким чином, позивач підлягає поновленню на державній службі на посаді начальника Державної податкової інспекції у Путильському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області з 19 січня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції також в частині стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 січня 2017 року по день винесення рішення (19 березня 2019 року), у сумі 126963,47 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доказів правомірності звільнення позивача з публічної служби.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.