Справа № 826/10549/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 826/10549/17

адміністративне провадження № К/9901/62362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Кравчука В.М., Желєзного І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Євробанк» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2017р. (суддя - Смолій І.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018р. (судді - Шелест С.Б., Кузьмишина О.М., Чаку Є.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Євробанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Євробанк» (далі - Уповноважена особа Фонду) в частині, що стосується її;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів в сумі 152520 грн за вкладом (рахунком) в ПАТ «КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити її до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив її до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує її право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення її договору банківського вкладу до нікчемного на підставі ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Євробанк» про нікчемність правочину (операції) перерахування коштів на рахунок №НОМЕР_1 позивача, яке оформлене наказом «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» №237-ОД від 12.12.2016р.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Євробанк» включити позивача до Переліку вкладників ПАТ «КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до правочинів від 15.06.2016р. щодо перерахування грошових коштів в сумі 152520 грн на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «КБ «Євробанк» на підставі договору №2620.9.07505.001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування (для клієнтів-фізичних осіб) від 15.06.2016р.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Євробанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів відповідно до правочинів від 15.06.2016р. щодо перерахування грошових коштів в сумі 152520 грн на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «КБ «Євробанк» на підставі договору №2620.9.07505.001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування (для клієнтів-фізичних осіб) від 15.06.2016р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018р. скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийнято в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Євробанк» щодо формування повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині невключення позивача.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Євробанк» включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно з договором про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування (для клієнтів - фізичних осіб) №2620.9.07505.001/ЄВРО КБ від 15.06.2016р., укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Євробанк».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2017р. залишено без змін.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась Уповноважена особа Фонду, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, має ознаки нікчемності правочину на підставі ч. 3 ст. 38 цього Закону, а тому до нього правомірно застосовано відповідні наслідки.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.06.2016р. між позивачем та ПАТ «КБ «Євробанк» укладено Договір №2620.9.07505.001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 та його розрахункове обслуговування. (а.с. 14)

Згідно квитанцій від 15.06.2016р. №240194, №240254 позивачем внесено грошові кошти на рахунок № НОМЕР_1 в сумах 98440 грн та 54080 грн (загальна сума - 152520 грн), через касу банку ПАТ «КБ «Євробанк», призначення платежу - «поповнення власного поточного рахунку» (а.с. 15)

Рішенням Правління Національного банку України від 15.06.2016р. №70-рш/БТ ПАТ «КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних. (а.с. 38 - 39)

Судами встановлено, що 17.06.2016р. на підставі рішення Правління Національного банку України №73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1041, згідно з яким розпочала процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016р. до 16.07.2016р. включно, призначила уповноважену особу Фонду та делегувала всі повноваження тимчасового адміністратора, визначені статтями 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Кононцю Вадиму Валерійовичу на один місяць. (а.с. 74 - 75)

21.06.2016р. Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ №26 «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів», відповідно до якого вирішено здійснити перевірку договорів, укладених ПАТ «КБ «Євробанк» за період з 17.06.2014р. по 17.06.2016р. на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», утворивши для цього відповідну Комісію. (а.с. 76)

21.06.2016р. Уповноваженою особою прийнято наказ №27 «Про перевірку вкладів фізичних осіб», відповідно до якого вирішено здійснити перевірку документів, пов`язаних укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб для визначення підстав можливого обмеження уповноваженою особою Фонду здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам. (а.с. 77 - 78)

07.07.2016р. виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1183, яким продовжила строки тимчасової адміністрації банку з 17.07.2016р. до 16.08.2016р. включно.

03.11.2016р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій повідомила відповідача про те, що при звернення до установи банку - агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ПАТ «Таксомбанк» для отримання виплати гарантованої суми коштів за банківським вкладом їй надано інформацію про відсутність її у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Просила включити її до зазначеного реєстру. (а.с. 18)

Листом від 17.11.2016р. Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що ПАТ «КБ «Євробанк» перебуває у стадії ліквідації, в банку призначено тимчасову адміністрацію, на виконання статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» створено Комісію щодо перевірки договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку на виявлення нікчемних правочинів. (а.с. 19)

При цьому позивача повідомлено про те, що в результаті проведеної перевірки Комісією встановлено, що операції по зарахуванню на її рахунок грошових коштів мають ознаки операцій, які могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (ознаки «дроблення», а тому її банківський рахунок підлягає тимчасовому обмеженню до виплати коштів вкладникам.

12.12.2016р. Уповноваженою особою Фонду затверджено Акт перевірки №22 Комісії з перевірки правочинів (інших договорів), укладених ПАТ «КБ «Євробанк», призначеної наказом від 21.06.2016р. №26 «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів», якою виявлено правочини (операції, транзакції), за операціями по перерахуванню коштів з рахунків юридичних осіб на поточні/карткові рахунки клієнтів - фізичних осіб, що є нікчемними на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 33 - 34)

Відповідно до Додатку №1 до Акту Комісії №22 від 12.12.2016р. міститься банківська операція з перерахування грошових коштів в сумі 54080 грн на банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 , призначення платежу - «поповнення власного поточного рахунку». (а.с. 35)

16.08.2016р. відповідно до рішення Правління Національного банку України №215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №1523, згідно з яким розпочала процедуру ліквідації банку з 17.08.2016р. до 16.08.2018р. включно, призначила Уповноважену особу Фонду та делегувала всі повноваження ліквідатора банку Кононцю В.В. з 17.08.2016р. до 16.08.2018р. включно. (а.с. 81; 82 зворотній бік)

Судами встановлено, що на офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) розміщено оголошення, про встановлення адреси для подачі кредиторських вимог ПАТ КБ «Євробанк», такого змісту: «Вимоги кредиторів ПАТ КБ «Євробанк» приймаються протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» в газеті «Голос України» №158 (6412) від 20.08.2016р. Кредиторські вимоги приймаються за адресою: 01032, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 35».

12.12.2016р. Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ №237-ОД про визнання нікчемними операції з розміщення коштів на карткових/поточних рахунках фізичними особами з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перелік яких зазначено у Додатку №1 та Додатку №2 до цього наказу. При цьому наказано не застосовувати наслідки нікчемності правочинів до операцій, перелік яких наведено у Додатках №1 та №2 до цього наказу. (а.с. 36)

Відповідно до Додатку №1 до наказу №237-ОД від 12.12.2016р. міститься банківська операція з перерахування грошових коштів в сумі 54080 грн на банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 , призначення платежу - «поповнення власного поточного рахунку». (а.с. 37)

Листом від 22.12.2016р. №01-14.1.1/7419 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про проведення процедури ліквідації банку, призначення тимчасової адміністрації банку та проведення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Євробанк» перевірки правочинів (в тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 22)

При цьому позивача повідомлено про те, що під час перевірки правочинів Уповноваженою особою Фонду виявлено правочин (операцію), що має ознаки нікчемності згідно частини 3 статті 38 Закону, а саме - правочин за операцією з розміщення 15.06.2016р. позивачем коштів в сумі 98440 грн на картковому/поточному рахунку № НОМЕР_1 з призначенням платежу «поповнення власного поточного рахунку», що містить ознаки нікчемності правочинів, визначені у п. 7 та п. 9 ст. 38 Закону., а тому сума внесених позивачем коштів на банківський рахунок не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

25.05.2017р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою (повторно), в якій просила включити її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та виплатити їй гарантовану суму відшкодування вкладу, оскільки її договір №2620.9.07505.001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування не відповідає жодному з наведених вище критеріїв, і станом на даний час відсутні будь-які обставини, які могли бути підставою для тимчасового обмеження здійснення ПАТ «КБ «Євробанк» банківських операцій щодо виплати їй коштів. (а.с. 20)

Листом від 29.05.2017р. Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що листом від 22.12.2016р. №01-14/7419 її повідомлено про визнання нікчемним її договору банківського вкладу. (а.с. 21)

Судами встановлено, що договір банківського вкладу позивача визнано нікчемним на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку з чим її не включено до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. При цьому суди виходили з того, відповідачем не доведено існування встановлених статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав не відшкодування коштів позивачу, а також не надано доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що Законом не передбачені такі дії Уповноваженої особою Фонду як блокування витрат коштів за договорами, нікчемність яких може бути встановлена в майбутньому, при формуванні списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Також суд першої інстанції виходив з того, що рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, а тому, позивач не міг знати про віднесення ПАТ «КБ «Євробанк» до категорії проблемних. При цьому суд виходив з того, що чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Скасовуючи в частині постанову суду першої інстанції та приймаючи в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. При цьому хоча Уповноважена особа Фонду відповідно до Закону і наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, проте це право не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності висновків Уповноваженої особи Фонду щодо внесення на рахунок позивача коштів відбулось шляхом «дроблення» інших рахунків клієнтів банку, цим самим збільшивши суму коштів, яка може бути повернута за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Уповноважена особа Фонду не надала суду доказів на підтвердження того, що кошти на розрахунковий рахунок позивача надійшли саме із рахунку іншого вкладника банку. Крім того, у квитанції в якості платника та отримувача коштів зазначена позивач, а повідомлення Уповноваженої особи Фонду про нікчемність такої операції не містить підстав невключення до виплати коштів, розміщених на власному поточному/картковому рахунку позивача згідно квитанції.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів частково погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та банком укладено договір банківського рахунку, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні її до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Крім того, в ході розгляду справи судами встановлено, що укладення договору про відкриття банківського рахунку та зарахування на нього коштів відбулось в день прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії проблемних, доказів того, що правочини за участю позивача укладені уже після віднесення банку до категорії проблемних суду не надано, а тому застосування відповідачем до спірних правовідносин пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можна визнати обгрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині позовних вимог щодо нікчемності правочину із закриттям в цій частині провадження у справі, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 238, 349, 350, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Євробанк» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2017р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018р. скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Євробанк» про нікчемність правочину (операції) перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , яке оформлене наказом «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» №237-ОД від 12.12.2016р., а провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2017р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

І.В. Желєзний