Справа № 440/761/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/761/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання незаконними дій та зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій пенсії за період з 05.03.2017 до 05.08.2018 пенсію із розміру пенсії 1755,17 грн х 17 місяців = 28082,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача щодо невиплати пенсії у спірний період, як внутрішньо переміщеній особі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 01.04.2019 Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залучено до участі у справі в якості другого відповідача.

02.04.2019 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позов. У якому відповідач вказує на те, що позивач ніколи не перебував на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області.

13.05.2019 Полтавським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду подано відзив на позов у якому останній вказує на те, що заборгованість з виплати пенсії позивачу обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи з території проведення антитерористичної операції.

Згідно з довідкою від 18.08.2016 № ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 до Полтавського ОУПФ подано заяву про поновлення виплати пенсії за віком.

Рішенням міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 12.07.2018 позивачу відновлено виплату пенсії за віком.

Згідно з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.09.2018 №1046/Н-02 повідомлено, що кошти за минулий період обліковується та будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із фактом невиплати як внутрішньо переміщеній особі заборгованості по пенсії за період з 05.03.2017 по 05.09.2018, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (надалі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як видно з рішення міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 12.07.2018 поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017.

Згідно з витягами з підсистеми призначення та виплати пенсії пенсію ОСОБА_1 призначено з 01.10.2017 по 01.03.2018 у розмірі 2391,00 грн та з 01.03.2013 в розмірі 2798,35 грн довічно.

За інформацією Полтавського ОУПФ суми коштів, які не виплачені за період з березня 2017 по вересень 2018 року обліковуються та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом з`ясовано, що окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам чинним законодавством станом на момент розгляду справи не передбачено.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відсутність законодавчого врегулювання окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам не може ставити в залежність право особи на отримання пенсії, як єдиного джерела існування цієї особи.

Так само і відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення держави від виконання зобов`язання щодо виплати пенсії особі.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Полтавському ОУПФ, а тому саме це Управління має виплачувати пенсію позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2017 по 05.09.2018 та зобов`язання Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату заборгованості пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2017 по 05.09.2018, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014, ), Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Івана Мазепи, 30 м. Полтава, 36040, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2017 по 05.09.2018.

Зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2017 по 05.09.2018, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко