Справа № 240/8038/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/8038/19
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Державний виконавець Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксана Андріївна про про визнання протиправними та скасування постанов,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксани Андріївни у якому просила визнати неправомірною і скасувати постанову Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксани Андріївни від 24.04.2019 по виконавчому провадженню №58521566 про накладення штрафу.
Позовна заява надійшла до суду 24 травня 2019 року .
Відділом документального забезпечення суду 27.05.2019 зареєстровано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою від 28.05.2019 відмовлено у забезпеченні позову.
До суду 29 травня 2019 року надійшла уточнена позовна заяву у якій позивач просить визнати неправомірними і скасувати постанови Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксани Андріївни від 24.04.2019 та від 24.05.2019 по виконавчому провадженню №58521566 про накладення штрафу. В обґрунтування зазначає, що у постанові від 24.04.2019 було надано лише строк для виконання рішення суду без зазначення у який саме спосіб та яким чином ОСОБА_1 має його виконати. Вказує, що державним виконавцем не було встановлено факту умисного невиконання ОСОБА_1 рішення суду, окрім того, у оскаржуваній постанові не було вказано реквізити отримувача коштів, ні державний орган, уповноважений на виконання за виконавчим документом. Зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугував акт державного виконавця від 23.04.2019, складений нею ж одноособово, що є порушенням вимог п. 8 Інструкції №512/5.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10 червня 2019 року. Зобов`язано відповідача надати до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження 58521566.
Копію ухвали відповідач отримав 29.05.2019 та 04.06.2019, а третя ОСОБА_2 - 05 червня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштовий відправлень.
До суду 10.06.2019 було надано заяву про долучення квитанції про сплату судового збору у зв`язку із збільшенням позовних вимог.
У судове засідання, призначене на 11:30 10 червня 2019 позивач, відповідач та третя особа не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи відкладено на 12.06.2019.
Ухвалою суду від 10 червня 2019 року замінено неналежного відповідача у справі №240/8038/19 на належного відповідача Баранівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області . Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксану Андріївну.
Відділом документального забезпечення суду 12.06.2019 зареєстровано заперечення на скаргу на дії державного виконавця, що надійшло від Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.
У судове засідання, призначене на 12.06.2019 прибули: представник позивача, представник третьої особи- Кравчука Г.І., представник відповідача та третя особа - Державний виконавець Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксана Андріївна.
Після надання в судовому засіданні пояснень, учасники судового процесу подали заяви про розгляд справи у письмовому провадженні.
Суд, розглянувши у письмовому провадженні, з особливостями, визначеними статтями 268-270, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Щодо строку звернення до суду з позовом про визнати неправомірними і скасувати постанови Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксани Андріївни від 24.04.2019, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні 58521566.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною 2 ст. 287 КАС України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Згідно копій матеріалів виконавчого провадження, копію постанови від 24.04.2019 направлено боржнику ( ОСОБА_1 ) та отримано членом сім`ї боржника (не заперечується представником позивача) 06.05.2019 (т. 1 а.с. 162).
Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області у справі №273/881/19 від 16.05.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено право на звернення до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом.
Позовна заява була подана до суду 23.05.2019, що підтверджується відміткою на конверті (т. 1 а.с. 17).
Враховуючи вказане, причини пропуску строку звернення до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнати неправомірними і скасувати постанови про накладення штрафу від 24.04.2019, визнаються судом поважними.
Щодо визнання неправомірними і скасування постанови Державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Кравчук Оксани Андріївни від 25.04.2019, суд відмічає, що такі позовні вимоги було заявлені 29 травня 2019 року, тобто в межах визначеного ч. 2 ст. 287 КАС України, строку.
Щодо обставин справи, суд зазначає наступне.
Встановлено, що на виконання до Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшла заява (т. 1 а.с. 239) з виконавчим листом №273/1104/18 про:
- зобов`язання Кравчук Тетяну Григорівну, повернути власнику ОСОБА_2 , оригінали свідоцтва про право на спадщину на будинок та витягу про реєстрацію права власності на вказаний будинок;
- усунути перешкоди в користуванні правом власності на земельну ділянку, а саме: зобов`язати ОСОБА_1 повернути власнику ОСОБА_2 оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, оригінал витягу про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, оригінал договору оренди вказаної земельної ділянки, оригінал витягу про реєстрацію оренди вказаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 240)
Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ст.1 Закону України від 02.06.2016, №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 13 Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 статті 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.
Так, постановою державного виконавця Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 04 березня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №58521566 (т. 1 а.с. 236-238). Боржник- ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 . Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2019 направлено боржнику та, як встановлено під час розгляду справи, отримано ОСОБА_1 07.03.2019.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 об`єктивно не мала змоги виконати судове рішення у встановлені у постанові строки, оскільки всі спроби зустрітись зі своїм батьком, який є стягувачем у виконавому провадженні (у матеріалах виконавчого провадження містяться скріншоти телефонних повідомлень) закінчувались безрезультатно. Стягувач відмовлявся від зустрічей для передачі документів за рішенням суду.
У виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу. У заяві зазначено, що стягувач ухиляється від отримання стягнення, перешкоджає вчиненню виконавчих дій. Вважає за необхідне викликати до державного виконавця стягувача ОСОБА_2 для надання ним особистих пояснень щодо факту перешкоджання ним вчиненню виконавчих дій. Заяву зареєстровано 15.03.2019 №773/10/8.2-24/19 (т. 1 а.с. 204-205)
Листом від 01.04.2019 №8.2-27/10/2019/3228 (т. 1 а.с. 189) державний виконавець повідомив боржника у виконавчому провадженні про зміст статті 32 Закону України "Про виконавче провадження."
Суд відмічає, що жодних повідомлень, роз`яснень щодо заяви боржника лист державного виконавця від 01.04.2019 не містить, а в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформації про те, що державним виконавцем учинялись будь які дії щодо реалізації вимог боржника в частині виклику стягувача для виконання рішення суду.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 19 березня 2019 року державним виконавцем у виконавчому провадженні здійснено виклик ОСОБА_1 у якому зобов`язано боржника з`явитись до державного виконавця 26 березня 2019 року на 10:00 (т. 1 а.с. 197). Виклик державного виконавця направлено ОСОБА_1 на адреси: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 Баранівка; АДРЕСА_3 та на адресу: АДРЕСА_4 .
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Матеріалами виконавчого провадження підтверджується та державним виконавцем у судовому засіданні не спростовано, що виклик державного виконавця від 19.03.2019 про необхідність з`явитись, отримано боржником 06.04.2019 (т. 1 а.с. 184)
Отже, боржник не був обізнаний про необхідність з`явитись до державного виконавця 26.03.2019.
Державним виконавцем при примусовому виконанні у ВП №58521566, 01 квітня 2019 року сформовано виклик ОСОБА_1 на 16 квітня 2019 року. Зобов`язано надати відомості про майно, доходи, майнові права тощо. (т. 1 а.с. 187-188).
Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що 16.04.2019 не мав змоги надати необхідні документи на вимогу державного виконавця, оскільки згідно інформації, яку отримав у Баранівському РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, державний виконавець Кравчук О.А. 16.04.2019 перебувала на лікарняному.
Вказана представником позивача обставина під час розгляду адміністративної справи у суду не спростована державним виконавцем.
Згідно матеріалів виконавчого провадження, 17.04.2019 представник боржника надав на вимогу державного виконавця копію декларації боржника та довідку з місця роботи.
Частиною 1 ст. 63 Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно матеріалів виконавчого провадження, 23 квітня 2019 року, державним виконавцем Баранівському РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області при примусовому виконанні виконавчого листа №273/1104/18, виданого Баранівським районним судом Житомирської області, складено Акт державного виконавця у якому зазначено: "Встановлено: рішення суду станом на 23.04.2019 не виконано" (т. 1 а.с. 166-167)
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що акт державного виконавця складено з порушенням вимог Інструкції №512/5 від 02.04.2012.
Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо акту від 23.04.2019, суд відмічає, що Наказом Мін`юсту, від 02.04.2012, №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень" (далі - Інструкція).
Пунктом шостим розділу І Інструкції визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
У п. 8 розділу І Інструкції визначено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.
У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.
У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.
У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).
Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.
Судом досліджено копію Акта державного виконавця від 23.04.2019 та встановлено:
- у тексті акта відсутні реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій:
- у вступній частині не зазначено прізвище, ім`я, по батькові виконавця; не вказано підстава для складання акта; відсутня інформація про осіб, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних;
-у констатуючій частині не вказано мети і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події;
- у кінці акта (перед підписами) не зазначено відомостей про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);
- акт підписано лише державним виконавцем. Відсутні відмітки "від підпису відмовився" осіб, які відмовилися від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта
Отже, Акт державного виконавця від 23.04.2019 (т. 1 а.с. 166) складено з грубим порушенням вимог Інструкції, а тому не може слугувати документом, що підтверджує встановлення фактів або події.
Судом при дослідженні матеріалів виконавчого провадження встановлено відсутність інформації про вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на перевірку виконання боржником судового рішення.
Згідно з частиною 2 ст. 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець, зокрема, виносить постанову про накладення на боржника штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу вищевикладених приписів Закону вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.
Поважними в розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його власного волевиявлення.
Однак, незважаючи на відсутність у матеріалах виконавчого провадження інформації щодо виконання чи невиконання боржником судового рішення Державним виконавцем Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за невиконання ОСОБА_1 рішення суду немайнового характеру, винесено постанову від 24.04.2019 "Про накладення штрафу". Постановлено на боржника, ОСОБА_1 накласти штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. (т. 1 а.с. 165)
Оскаржуючи вказану постанову, позивач зазначає, що вона не мала змоги сплатити штраф, оскільки у постанові не вказано реквізитів отримувача коштів за оскаржуваною постановою, не зазначено орган, уповноважений на прийняття виконання за виконавчим документом про стягнення штрафу, що об`єктивно унеможливлює виконання оскаржуваної постанови.
Судом досліджено копію постанови від 24.04.2019 (т. 1 а.с. 165) про накладення штрафу та встановлено відсутність реквізитів для сплати штрафу боржником.
У судовому засіданні державний виконавець зазначила, що реквізити для сплати штрафу згідно постанови від 24.04.2019 були додатково направлені боржнику разом з постановою.
Однак, при дослідженні у судовому засіданні копії супровідного листа від 24.04.2019 №3911 (т. 1 а.с. 165) встановлено, що направлявся текст постанови, доказів направлення інформації з реквізитами для сплати штрафу, супровідний лист не містить.
Отже, боржник не мала можливості виконати вимоги постанови від 24.04.2019.
Пунктом 9 розділу І Інструкції визначено, що вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.
Державний виконавець у судовому засіданні зазначила, що разом з постановою від 24.04.2019 на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця від 24.04.2019 №3912 про виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (т. 1 а.с. 163).
Представник позивача у судовому засіданні зауважив, що боржником 06 травня 2019 року (підтверджується матеріалами виконавчого провадження т. 1 а.с. 162) отримано лише копію постанови від 24.04.2019, вимогу державного виконавця Кравчук Т.Г. не отримувала. Про обов`язок виконати рішення суду протягом 10 днів боржник не була обізнана.
Суд відмічає, що твердження представника позивача підтверджується матеріалами адміністративної справи, оскільки у супровідному листі, з яким, на переконання відповідача було направлено вимогу від 24.04.2019, міститься інформація лише щодо направлення для виконання та до відома постанови від 24.04.2019 (т. 1 а.с. 164)
Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення боржнику вимоги державного виконавця від 24.04.2019 №3912.
Так, у матеріалах виконавчого провадження міститься копія вимоги державного виконавця від 14.05.2019 №4160 (т. 1 а.с. 155-156) та виклик державного виконавця від 14.05.2019 №4158 (т. 1 а.с. 157-159), які адресовані ОСОБА_1 ..
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що 20.05.2019 ОСОБА_1 отримала лише виклик від 14.05.2019 №4158 про зобов`язання з`явитись до виконавця 27 травня 2019 року. Вимогу державного виконавця боржником не отримано.
Державний виконавець в судовому засіданні зазначила, що і вимога і виклик направлялись разом.
Судом досліджено копію матеріалів виконавчого провадження та встановлено відсутність супровідного листа щодо направлення зазначених документів, а копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не містить належних доказів отримання цих документів боржником.
Виклик державного виконавця про обов`язок з`явитись 27.05.2019 було направлено і стягувачу (т. 1 а.с. 155-156)
Суд зауважує, що сторін виконавчого провадження було викликано на 27.05.2019, однак вже 24 травня 2019 року державним виконавцем у присутності представника стягувача було складено Акт у якому зафіксовано, що станом на 24.05.2019 рішення суду не виконано. (т. 1 а.с. 134)
Відповідачем та державним виконавцем не надано до суду пояснень щодо виклику представника стягувача одноособово, для складання акту державного виконавця саме 24.05.2019, а не 27.05.2019 згідно офіційного виклику державного виконавця.
Судом досліджено копію Акта державного виконавця від 24.05.2019 та встановлено:
- у тексті акта відсутні реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій:
- у вступній частині не зазначено прізвище, ім`я, по батькові виконавця; не вказано підстава для складання акта;
-у констатуючій частині не вказано мети і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події;
- у кінці акта (перед підписами) не зазначено відомостей про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);
Отже, Акт державного виконавця від 24.05.2019 (т. 1 а.с. 134-135) складено з грубим порушенням вимог Інструкції, а тому не може слугувати документом, що підтверджує встановлення фактів або події.
Статтею 75 Закону визначено, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Постановою державного виконавця від 24.05.2019 у ВП №58521566 за невиконання рішення суду немайнового характеру постановлено накласти на боржника штраф у розмірі 3400,00 грн (т. 1 а.с. 132-133)
Суд відмічає, що під час розгляду даної справи адміністративним судом не вирішується питання доцільності притягнення позивача до відповідальності за невиконання судового рішення, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, станом на момент їхнього прийняття або вчинення, за наслідками чого суд може визнати протиправними рішення та дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, а також зобов`язати його вчинити певні дії.
При цьому, перед винесенням відповідної постанови державний виконавець у обов`язковому порядку зобов`язаний перевірити стан виконання такого рішення боржником, а як наслідок зазначити про результати проведеної перевірки у своїй постанові.
Суд відмічає, що матеріали виконавчого провадження не містять належних доказів направлення на адресу боржника Вимог державного виконавця від 24.04.2019 та від 14.05.2019.
При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що бездіяльність та недотримання державним виконавцем при примусовому виконання судового рішення у ВП №58521566 вимог Закону та Інструкції, призвело до порушення боржником строку виконання рішення суду та постанов про накладення штрафу.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн, що підтверджується квитанцією №203 від 23.05.2019 на суму 768,40 грн (т. 1 а.с. 4) та квитанцією №35 від 10.06.2019 на суму 768,40 грн (т. 2 а.с. 7)
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року

Суддя О.В. Лавренчук