Справа № 826/7305/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7305/17 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві, третя особа публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ГУ ДФС у м.Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2017 року №, № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено повністю, визнати протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 15 травня 2017 року №, №, №.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у позивача виник обов`язок подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та декларування доходу отриманого в зазначеному році у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідно до абз.1 п.8 р.ХХ ПК України не вважається додатковим благом платника податку на доходи фізичних осіб та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу саме, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргом за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пенсі) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

У відповідності до ст.311 КАС України справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

До суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи за участі його представника.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку письмового провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про здійснення розгляду справи за участю його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДВС у м.Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді податкового блага платником податка - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за наслідками якої складено акт від 06 квітня 2017 року №47/26-15-13-06-16/ (а.с.72), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України - декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві не подана;

- пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України - не задекларовано дохід у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором у 2015 році у розмірі 6575791,06 грн., відповідно занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у загальній сумі 1314549,21 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 р.ХІХ ПК України - встановлено заниження і не перерахування до бюджету військового збору за 2015 рік в розмірі 98636,87 грн., внаслідок заниження оподатковуваного доходу за 2015 рік у загальній сумі 6575791,06 грн.

Позивачем подано скаргу на проведену документальну позапланову перевірку та її результати від 28 квітня 2017 року (а.с.27), за результатами розгляду якої листом від 12 травня 2017 року №3245/М/26-15-13-09-17 (а.с.33) ГУ ДФС у м.Києві повідомило позивача, що висновки акту перевірки залишаються без змін, а його заперечення - без задоволення.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у м.Києві винесено податкові повідомлення рішення від 15 травня 2017 року:

- №002571306 (а.с.14) форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1643186,51 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 1314549,21 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 328637,30 грн.;

- № (а.с.15) форми «ПС», яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн.;

- № (а.с.16) форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 123296,09 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 98636,87 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 24659,22 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що спірні правовідносини підпадають під дію п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України, прощена ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту не перевищує суму, визначену наведеним положенням, що свідчить про необґрунтованість віднесення прощеної позивачу суми кредиту до оподатковуваного доходу, відповідно у позивача не виникало обов`язку із декларування вказаної суми прощеного боргу як додаткового блага.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 9.1.2 п.9.1 ст.9 ПК України податок на доходи фізичних осіб віднесено до загальнодержавних податків.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктами 16.1.3-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.пп.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу); доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Підпунктом 162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України встановлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.2.17 п.164.2 наведеної статті до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно з п.161 підрозділу 10 р.XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.1.3 п.161 підрозділу 10 р.XX «Перехідні положення» ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

В той же час, п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, що між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) ОСОБА_1 (позичальник) 02 липня 2007 року укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 (а.с.34), за умовами якого кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених цим договором, що буде здійснюватись окремими частинами (траншами) за сплатою 16,5% річних та комісії в межах максимального ліміту заборгованості до 22272500,00 грн.

28 серпня 2015 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №3 (а.с.37) до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02 липня 2007 року, відповідно до якого було змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 372483,50 доларів США і нараховані проценти у сумі 186467,97 доларів США в гривню. Зміна валюти заборгованості здійснена шляхом видачі кредиту в сумі 13582520,72 грн.

Також, 28 серпня 2015 року між сторонами укладено договір про внесення змін №4 (а.с.39) до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02 липня 2007 року, за умовами якого сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 5329266,25 грн. здійснюється позичальником не пізніше 28 серпня 2015 року. У разі належного виконання позичальником умов щодо погашення заборгованості і вказаний строк, залишкова заборгованість в сумі 6576400,06 грн. підлягає анулюванню (прощенню).

Про суму нарахованого та виплаченого позивачу доходу в розмірі 6575791,06 грн. в тому числі суми доходу у вигляді анульованої заборгованості в розмірі 6576400,06 грн. та суми доходу, що не підлягає оподаткуванню в розмірі 609,00 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві листом від 05 квітня 2016 року №11.1-186/79-427 (а.с.66).

Колегія суддів звертає увагу, що договір кредиту позивача не був погашений станом на 01 січня 2014 року та операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01 січня 2015 року, отже спірні правовідносини підпадають під дію п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України.

Суд зазначає, що згідно договору про внесення змін №3 від 28 серпня 2015 року (а.с.37) до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02 липня 2007 року загальна сума заборгованості позивача становить 558951,47 доларів США, в тому числі 372483,50 доларів США - заборгованість за кредитом та 186467,97 доларів США заборгованість по процентам.

В той же час, у розумінні п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України сума процентів не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому сума прощеної заборгованості по процентам за кредитом 186467,97 доларів США, еквівалент 4773580,03 грн. по курсу 24,3 грн. за 1 долар США (згідно умов договору про внесення змін №3) не вважається доходом позивача.

Разом з тим, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню (24,30 грн. за 1 долар США), та сумою такого боргу (372483,50 доларів США), визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року (7,9930 грн. за 1 долар США) також не є доходом позивача (372483,50 доларів США х 24,30 курс = 9051349,05 грн.; 372483,50 доларів США х 7,993 курс = 2977 260,62 грн.; 9051349,05 грн. - 2977260,62 грн. = 6074088,43 грн.).

Сума прощених процентів у розмірі 186467,97 доларів США у перерахунку на гривню за офіційним курсом Національного банку України станом на 28 серпня 2015 року (дата прощення боргу) по курсу 24,3 грн. становить 4531171,67 грн.

Колегія суддів зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк» анулювало позивачу суму заборгованість за кредитом в гривні в сумі 6575791,06 грн., яка включає в себе суму прощених процентів і основного боргу, а тому прощена ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість позивача по кредиту не перевищує суму, визначену положеннями п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України. Зазначена сума прощеного (анульованого) боргу не належить до доходу позивача, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором і у позивача не виникло обов`язку з подачі декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, беручи до уваги, що прощений ПАТ «Укрсоцбанк» кредитний борг позивача не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у розумінні п.8 підрозділу 1 р.XX «Перехідні положення» ПК України, колегія суддів доходить висновку, що у позивача не виникло обов`язку з подання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, сплати з вказаної суми податку на доходи фізичних осіб та нарахування військового збору, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2017 року №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма