Справа № 280/410/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 травня 2019 року Справа № 280/410/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпраці у Запорізької області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, )

про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 11 грудня 2018 року;

визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ЗП2240/5/АВ/П від 20 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 31.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.02.2019.

25.02.2019 відкладено підготовче засідання на 25.03.2019.

Ухвалою суду від 26.02.2019 задоволено заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 Вікторівни про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим документом постановою про накладення штрафу №ЗП 2240/5/АВ /П/ПТ/ТД ФС від 11 грудня 2018 року, що видана Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

25.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.04.2019.

23.04.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неправомірно складено оскаржуваний припис про усунення виявлених порушень та оскаржувану постанову, якою накладено на позивача штраф за допуск особи до роботи без укладання трудового договору. Зазначає, що жодних порушень норм діючого законодавства про працю, а саме ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, не допускала і викладені у постанові факти не відповідають дійсності, адже Русанова І.О. не працювала продавцем у магазині позивача, а працювала у магазині чоловіка позивача ОСОБА_3 , за цивільно-правовим договором за тією ж адресою. Також, зазначає, що фактично 19 листопада 2018 року інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області проводилося інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_3 , з котрим ОСОБА_1 до 2015 року перебувала у шлюбі. Наказ та направлення на перевірку ФОП ОСОБА_1 своєчасно не виносився, їх копія під час інспекційного відвідування їй не вручалися. Ситуація що виникла, склалася у зв`язку з тим, що відповідно до договорів оренди від 15 жовтня 2018 року, і ФОП ОСОБА_3 , і ФОП ОСОБА_1 орендували приміщення в магазині по АДРЕСА_2 . Тому, перевіряючи діяльність ФОП ОСОБА_3 , по факту співробітники відповідача вирішили перевірити і діяльність ФОП ОСОБА_1 , що здійснювалася за тією ж адресою. Отже, виявлений інспектором Головного управління Держпраці під час інспекційного відвідування ніби то працівник допущений ФОП ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових відносин, насправді є громадянка ОСОБА_4 , котра за цивільно - правовою угодою надавала послуги ФОП ОСОБА_3 , тому в діях ФОП ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, відповідальність за котре передбачена ст. 265 КЗпП України.

Представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача просив справу розглянути в порядку письмового провадження, у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити. 04.03.2019 від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив, відповідно до якого, зазначає, що 01.03.2018 року на адресу Управління Держпраці у Запорізькій області на виконання рішення колегії Держпраці від 21.12.2017 направлено рекомендації щодо проведення аналізу стану незадекларованої праці у регіоні. Так, на основі цих рекомендацій було створено паспорт неформальної зайнятості населення з метою визначення найбільш ризикованих галузей, в даному випадку в галузі оптової та розничної торгівлі. Така отримана та проаналізована інформація є підставою для прийняття рішення на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку 295. 16.11.2018 Головним управлінням видано наказ № 1947 про проведення інспекційного відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 Юлії Вікторівни з питань додержання законодавства про працю у термін до 30.11.2018. На підставі наказу оформлено направлення від 16.11.2018 № 1034 на здійснення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: оплата праці; порядок оформлення трудових відносин; мінімальні гарантії в оплаті праці; дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні не менше від розміру мінімальної заробітної плати; використання праці неповнолітніх. У ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 . за адресою: АДРЕСА_3 де знаходиться магазин «Нептун» встановлено: 16.11.2018 о 10 год. 15 хв. В приміщенні, знаходилася одна особа: ОСОБА_4 . ОСОБА_4 знаходилася в службовому приміщенні магазину «Нептун», в спецодязі продавця, що зафіксовано засобами відеотехніки. Згідно усного пояснення працівниці ОСОБА_4 , за проханням ФОП ОСОБА_1 вона прийнята на роботу продавця в магазин «Нептун» з 16.11.2018 в усній домовленості з випробувальним терміном на 1 місяць. Робочий час продавця встановлювався з 09.00 до 20.00. За виконану роботу пообіцяли проводити оплату в розмірі 1 мінімальної заробітної плати. В письмовій формі трудовий договір з нею не укладався, записи до трудової книжки працівника не вносилися. У зв`язку з вищенаведеними порушеннями винесено Припис про усунення виявлених порушень від 20.11.2018 № ЗП2240/5/АВ/П. У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від підписання Припису про усунення виявлених порушень, два примірника припису направлено рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення, що підтверджується фіскальним чеком від 21.11.2018 (ПН 55; Ідентифікатор міжнародного поштового відправлення 158). Інспектором праці Савочкою В.В. 20.11.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗП2240/5/АВ/П/ПТ щодо ОСОБА_1 , під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до повідомленням про прийняття працівника на роботу, яке «нібито» отримане територіальним органом Державної фіскальної служби 23.11.2018, свідчить, що ОСОБА_4 прийнято офіційно на роботу 24.11.2018, при цьому датою оформлення повідомлення у страхувальника взагалі стоїть 26.11.2018. Договір про надання послуг від 01 листопада 2018 року № 2, а ні ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_1 перевіряючому не надавалось, що підтверджується матеріалами справи. По факту перевірки ФОП ОСОБА_3 зазначили, що захід державного нагляду (контролю) у вигляді інспекційного відвідування відбувся з іншої підстави та на підставі інших оформлених документів (наказ від 12.11.2018 № 1905, направлення від 15.11.2018). За результатами перевірки ФОП ОСОБА_3 19.11.2018 складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ЗП2239/5/АВ, яким порушення законодавства про працю не виявлено. Таким чином, Головне управління Держпраці у Запорізькій області, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України. Прийняті рішення є законними, обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Проведене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 здійснено відповідно до вимог чинного трудового законодавства та з належним дотриманням прав об`єкта відвідування.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.03.2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на виконання рішення колегії Держпраці від 21.12.2017 направлено рекомендації щодо проведення аналізу стану незадекларованої праці у регіоні. Так, на основі цих рекомендацій відповідачем було створено паспорт неформальної зайнятості населення з метою визначення найбільш ризикованих галузей, в даному випадку в галузі оптової та розничної торгівлі. Така отримана та проаналізована інформація є підставою для прийняття рішення на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку 295.

16.11.2018 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області видано наказ № 1947 про проведення інспекційного відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю у термін до 30.11.2018. На підставі наказу оформлено направлення від 16.11.2018 № 1034 на здійснення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: оплата праці; порядок оформлення трудових відносин; мінімальні гарантії в оплаті праці; дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні не менше від розміру мінімальної заробітної плати; використання праці неповнолітніх.

Так, інспектором праці ОСОБА_6 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з 16.11.2018 по 19.11.2018 року, під час якого було встановлено і порушення законодавства про працю, а саме виявлено порушення ст. 24 КЗпП України. що на думку перевіряючих полягало у допуску працівника до роботи без укладання трудового договору.

За результатом інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідачем складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗП 2240/5/АВ від 19 листопада 2018 року.

ФОП ОСОБА_1 була не згодна з вказаним актом, тому підписала його з зауваженнями.

У зв`язку з вищенаведеними порушеннями відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № ЗП 2240/5/АВ/П від 20.11.2018 року.

Інспектором праці Савочкою В.В. 20.11.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗП2240/5/АВ/П/ПТ щодо ОСОБА_1 , під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_7 Вікторівну заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області винесено постанову 11.12.2018 №ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ/ТД ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття відповідачем оскаржуваних рішень звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295.

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Як встановлено під час судового розгляду справи фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код платника податку НОМЕР_1 ), юридичне місце знаходиться (проживання): АДРЕСА_1 , види економічної діяльності є: код КВЕД 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).

01.03.2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на виконання рішення колегії Держпраці від 21.12.2017 направлено рекомендації щодо проведення аналізу стану незадекларованої праці у регіоні. Так, на основі цих рекомендацій відповідачем було створено паспорт неформальної зайнятості населення з метою визначення найбільш ризикованих галузей, в даному випадку в галузі оптової та розничної торгівлі. Така отримана та проаналізована інформація є підставою для прийняття рішення на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку 295.

16.11.2018 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області видано наказ № 1947 про проведення інспекційного відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю у термін до 30.11.2018. На підставі наказу оформлено направлення від 16.11.2018 № 1034 на здійснення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: оплата праці; порядок оформлення трудових відносин; мінімальні гарантії в оплаті праці; дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати на рівні не менше від розміру мінімальної заробітної плати; використання праці неповнолітніх.

Наказ та направлення на перевірку ФОП ОСОБА_1 своєчасно не виносився, їх копія під час інспекційного відвідування їй не вручалися.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Так, інспектором праці ОСОБА_6 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з 16.11.2018 по 19.11.2018 року, під час якого було встановлено і порушення законодавства про працю, а саме виявлено порушення ст. 24 КЗпП України, що на думку перевіряючих полягало у допуску працівника до роботи без укладання трудового договору.

За результатом інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідачем складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗП 2240/5/АВ від 19 листопада 2018 року.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування /п. 23 Порядку № 295/.

Пунктом 24 Порядку № 295 визначено, що припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень /п. 25 Порядку № 295/.

У зв`язку з вищенаведеними порушеннями відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № ЗП 2240/5/АВ/П від 20.11.2018 року.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від підписання Припису про усунення виявлених порушень, два примірника припису направлено рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення, що підтверджується фіскальним чеком від 21.11.2018 (ПН 55; Ідентифікатор міжнародного поштового відправлення 158).

За приписами пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

За змістом пункту 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

З огляду на те, що відповідачем у ході перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 положень частини третьої статті 24 КЗпП України, 11.12.2018 Управлінням Держпраці у Запорізькій області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 2240/5 / АВ/ П/ ПТ / ТД ФС.

Однак, слід зазначити, що 19 листопада 2018 року інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області проводилося інспекційне відвідування ще й ФОП ОСОБА_3 , з котрим ОСОБА_1 до 2015 року перебувала у шлюбі.

Відповідно до договорів оренди від 15 жовтня 2018 року, і ФОП ОСОБА_3 , і ФОП ОСОБА_1 орендували приміщення в магазині по АДРЕСА_2 .

Відповідно до Договору про надання послуг від 01 листопада 2018 року № 2 ФОП ОСОБА_3 , що іменується у подальшому «Замовник», з однієї сторони, та гр. України ОСОБА_8 , що іменується у подальшому «Виконавець», з іншої сторони, які в подальшому разом іменуються «Сторони», уклади цей Договір про надання послуг про наступне: За цим договором Виконавець зобов`язується для Замовника надати послуги згідно додатку № 1 (викладання товарів продовольчої групи на вітрину, реалізація продовольчих товарів), а Замовник зобов`язується прийняти належним чином надані послуги та вчасно оплатити їх. Період надання послуг за цим договором - з 1 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року включно.

23 листопада 2018 року укладено додаткову угоду № 1 про зміни періоду надання послуг - з 1 листопада 2018 року по 23 листопада 2018 року включно.

Повідомленням про прийняття працівника на роботу, яке отримане територіальним органом Державної фіскальної служби 23.11.2018, свідчить про те, що ОСОБА_4 прийнято офіційно на роботу 24.11.2018.

Отже, виявлений інспектором Головного управління Держпраці під час інспекційного відвідування ніби то працівник допущений ФОП ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових відносин, насправді є громадянка ОСОБА_4 , котра за цивільно - правовою угодою надавала послуги ФОП ОСОБА_3 .

Зазначене підтверджується письмовими доказами, а саме Договором № 2 від 01.11.2018 року про надання послуг та додатками до нього, що укладено між ФОП ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_4 , податковою звітністю ФОП ОСОБА_3 та квитанціями про сплату відповідних внесків та платежів, на ім`я ФОП Кудлай ОСОБА_9 .

Крім цього, інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області складено відносно ФОП ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № ЗП 2240/5/АВ П/ ПТ від 20 листопада 2018 року за ч. З ст. 41 КЗпГІ України, яким також передбачено відповідальність за порушення аналогічне визначеному у ст. 265 КЗпП України, то б то за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною другою статті 265 КЗпП України і частиною третьою статті 41 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штраф за частиною другою статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною третьою статті 41 КУпАП с адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Слід звернути увагу, що і стаття 265 КЗпП, і стаття 41 КУпАП були викладені в такій редакції Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 № 77-УІІІ.

Вищезазначений закон передбачав введення статтею 265 КЗпП України фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців у вигляді штрафу в розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства.

Натомість стаття 41 КУпАП мала на меті, зокрема запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 814/2156/16 (реєстраційний номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 78771378). ключової відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнено юридичну особу як роботодавця (за статтею 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за статтею 41 КУпАІ І) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України і частини третьої статті 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Також Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, що диспозиції абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України та частини третьої статті 41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)", а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача ідентичні.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, суд дійшов висновку, що правопорушення, передбачені у частині другій статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині третій статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за те саме правопорушення також постановою від 11 грудня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ / ТД - ФС є притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, що є порушенням ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім цього, відповідач у Постанові про накладення стягнення як на підставу застосування штрафу та визначення його розміру посилається на статтю 259 Кодексу законів про працю України, статтю 53 Закону України «Про зайнятість населення», частину третю статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункт 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 та на абзац 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Однак, порушення у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено абзацом 1 частини 2 статті 265 КЗпП України, а не абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, як зазначає відповідач у постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ/ТД-ФС. Таким чином відповідач застосував штрафну санкцію, яка не передбачає відповідальності за порушення у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), наслідком чого є визнання такої постанови протиправною.

Крім цього, відповідачем необґрунтовано та протиправно винесено штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, оскільки порушення з підстав передбачених абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено відповідальність у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, що є суттєвим порушенням його прав.

Враховуючи викладене, суд зазначає про відсутність підстав для накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу, передбаченого абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, з огляду на те, що абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України не передбачено відповідальності за порушення у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Таким чином, оскаржувані: припис про усунення виявлених порушень №ЗП2240/5/АВ/П від 20 листопада 2018 року та №ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 11 грудня 2018 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та оцінці всіх фактів і обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані постанова та припис суперечать чинному законодавству, що наведене вище, та, зокрема, вказаним рішенням Європейського суду з прав людини.

Необхідно також вказати, що постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.01.2019 по справі № 310/10784/18, яка набрала законної сили 08.02.2019 встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 по цій справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1116,90 гривні.

Керуючись ст. ст. 9,139, 241-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Запорізької області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2240/5/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 11 грудня 2018 року;

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Запорізькій області про усунення виявлених порушень №ЗП2240/5/АВ/П від 20 листопада 2018 року.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1116,90 грн. (одна тисяча сто шістнадцять гривень 90 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20.05.2019.

Суддя М.С. Лазаренко