Справа № 160/1103/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1103/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року (головуючий суддя Лозицька І.О.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровського обласного центру зайнятості

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровського обласного центру зайнятості (далі Відповідач), в якому просила суд:

- зобов`язати Дніпропетровський обласний центр зайнятості здійснити перерахунок виплати допомоги по безробіттю, які недоотримані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дня призначення вказаної допомоги (11.01.2017 року) до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відповідно до п. 9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі, і одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року № 613.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено про те, що ОСОБА_2 11.01.2017 року призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу до 2-х років, у розмірі 1280 грн. У зв`язку з несвоєчасним отриманням документів з останнього місця роботи ОСОБА_2 , останньому була призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі, за відсутності даних в повному обсязі для обчислення страхового стажу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. З огляду на надходження остаточних висновків від останнього місця роботи ОСОБА_2 , за результатами розслідування страхового випадку, після його смерті, Позивач просив суд зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок виплати допомоги по безробіттю, які недоотримані ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний центр зайнятості здійснити перерахунок виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дня призначення вказаної допомоги - 11.01.2017 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. 9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі і одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року № 613, з урахуванням отриманих від військової частини даних для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) ОСОБА_2 (а.с. 35-37).

Відповідач - Дніпропетровський обласний центр зайнятості, не погодившись з рішенням суду першої інстанції оскаржив її в апеляційному порядку (а.с.47-50).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що протягом шести місяців, які встановлені законодавством України для звернення за недоодержаною сумою матеріальної допомоги по безробіттю, а саме з дня смерті ОСОБА_2 31.07.2018 року по 31.01.2018 року, у громадянки ОСОБА_1 були відсутні офіційні документи, що підтверджували належність до сім`ї померлого, у зв`язку з цим у Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості були відсутні правові підстави здійснити виплату недоодержаної суми матеріального забезпечення на випадок безробіття у разі смерті безробітного.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Позивач проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 11.01.2017 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного і призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу до 2х років, у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року № 613 (далі Порядок).

ОСОБА_2 , до отримання статусу безробітного, проходив військову службу і у зв`язку з несвоєчасним надходженням з військової частини даних для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) отримував мінімальну допомогу по безробіттю. Висновки від військової частини за результатами розслідування страхового випадку, проведеного Синельниківською міськрайонною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості надійшли після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року у справі № 191/1327/18 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в будинку АДРЕСА_2 , з травня 2010 року по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

14.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з заявою про отримання допомоги по безробіттю, яка недоотримана ОСОБА_2 .

Листом від 05.12.2018 року № 12/04-4119 повідомлено Позивача про відсутність права на отримання суми допомоги по безробіттю, що належали безробітному ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, оскільки, на час смерті безробітного ОСОБА_2 та протягом шести місяців після його смерті заявник не мала можливості надати посадовій особі центру зайнятості офіційний документ, що підтверджує належність до сім`ї померлого. Також роз`яснено, що питання щодо правомірності отримання заявником вищезазначеної суми необхідно вирішувати у судовому порядку.

Зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок виплати допомоги по безробіттю, які недоотримані ОСОБА_2 є предметом судового спору в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-III; Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015 року.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що після надходження уточнених даних про застраховану особу ОСОБА_2 . Синельниківською міськрайонною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості, всупереч положенням чинного законодавства, відповідні дії щодо перерахунку виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення ОСОБА_2 , не здійснено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 22 Закону №1533-ІІІ право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких, протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 23 Закону №1533-ІІІ допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду.

Пунктом 9 розділу ІІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності передбачено, що якщо на восьмий день з дати реєстрації безробітного, що є застрахованою особою, відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду.

Після надходження уточнених даних про застраховану особу з Державного реєстру, для військовослужбовців - після подання особою документів з військового комісаріату, де така особа перебувала на обліку, військової частини або органів, де проходила службу, здійснюється перерахунок виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення. У разі припинення реєстрації безробітного перерахунок може здійснюватися за заявою особи або за рішенням суду.

З матеріалів справи встановлено, що 11.01.2017 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного і призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу до 2х років, у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року № 613.

ОСОБА_2 , до отримання статусу безробітного, проходив військову службу і у зв`язку з несвоєчасним надходженням з військової частини даних для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) отримував мінімальну допомогу по безробіттю. Висновки від військової частини за результатами розслідування страхового випадку, проведеного Синельниківською міськрайонною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості надійшли після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Проте, Синельниківською міськрайонною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості після надходження уточнених даних про застраховану особу ОСОБА_2 відповідні дії щодо перерахунку виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення ОСОБА_2 , не здійснено, що свідчить про наявність підстав для зобов`язання Відповідача здійснити вказаний перерахунок.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує на те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року у справі №191/1327/18 було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в будинку АДРЕСА_2 , з травня 2010 року по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначене свідчить про те, що на день смерті безробітного ОСОБА_2 . ОСОБА_1 фактично була членом його сім`ї, та відповідно до ст. 37 Закону №1533-ІІІ має право на звернення до Відповідача із заявою про виплату суми недоодержаного матеріального забезпечення на випадок безробіття, однак, скористатись таким правом остання мала змогу лише після прийняття рішення Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року у справі № 191/1327/18.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів бере до уваги і те, що ОСОБА_1 як член сім`ї ОСОБА_2 звернулась із заявою про отримання допомоги по безробіттю, яка недоотримана останнім, до Синельниківської міськрайонної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості протягом шести місяців з дня прийняття рішення Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року у справі № 191/1327/18.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня призначення вказаної допомоги - 11.01.2017 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно, об`єктивно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і тому підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року в адміністративній справі №160/1103/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 12 червня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова