Справа № 640/5500/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 червня 2019 року № 640/5500/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до Національної поліції України,

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві,

Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України (далі - НПУ, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач-2), в якому просив:

визнати протиправними дії НПУ у формі листа від 21 лютого 2019 року за № Д-245 щодо відмови в оформленні документів для призначення позивачу пенсії;

зобов`язати НПУ оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії позивачу;

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві у формі листа від 25 лютого 2019 року за № 38848/03 щодо відмови у призначенні пенсії позивачу;

зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити позивачу пенсію з урахуванням вислуги 26 (двадцять шість) років 1 (місяць) 16 (шістнадцять) днів.

Водночас, ухвалою від 28 травня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ НПУ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до наказу НПУ від 05 квітня 2016 року № 212 о/с звільнений зі служби в поліції за власним бажанням з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 7 місяців 29 днів та у пільговому обчисленні: 7 років 5 місяців 17 днів, тобто загальна вислуга позивача складала 26 років 1 місяць 16 днів, у зв`язку з чим позивач звернувся до НПУ з заявою про оформлення та подачу необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за вислугу років.

Проте, листом НПУ від 21 лютого 2019 року № Д-245 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви з огляду на відсутність необхідної календарної вислуги років.

Позивач посилається також на те, що звернувся з заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в м. Києві, проте листом від 25 лютого 2019 року № 38848/03 йому відмовлено у зв`язку з відсутністю права на пенсію, так як на день звільнення позивач не має вислуги 22 календарні роки та 6 місяців і більше.

При цьому, позивач, посилаючись на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вважає, що відповідачі звузили зміст його соціальних гарантій та пільг.

Таким чином, позивач переконаний, що є достатні підстави для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відзивах НПУ та , що вислуга років позивача станом на день його звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів і це не є достатнім для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, представник НПУ просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, не ставлять у залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обчисленні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Таким чином, позивач впевнений, що пільгова вислуга повинна враховуватися саме при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При цьому, законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ, що є гарантією їх соціальних прав на пільгове пенсійне забезпечення.

Разом з тим, позивач вважає, що жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, вислуга років позивача на день звільнення складала 26 років 1 місяць 16 днів (18 років 07 місяців 29 днів + 07 років 05 місяців 17 днів), якої, на його думку, достатньо для призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року залучено до участі у справі № 640/5500/19 співвідповідача Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі також - ДЗЕ НПУ, відповідач-3), який у своєму відзиві також просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав, зазначених у такому відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, наказом НПУ від 05 квітня 2016 року № 212 о/с «По особовому складу Департаменту захисту економіки» (т. 1 а.с. 27) позивача звільнено зі служби в поліції (за власним бажанням) з 11 квітня 2016 року відповідно до п. 7 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», в якому також визначено стаж служби в поліції на день звільнення - 18 років 07 місяців 29 днів та вислугу років на пільгових умовах - 07 років 05 місяців 17 днів.

Водночас, за результатами розгляду заяви позивача від 05 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 28), листом від 21 лютого 2019 року № Д-245 (т. 1 а.с. 29), ДЗЕ НПУ повідомив позивачу, що його вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 18 років 07 місяців 29 днів, з огляду на що він не має права на призначення пенсії за вислугу років адже потрібна календарна вислуга у 22 календарні роки та 6 місяців і більше.

Також позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою (т. 1 а.с. 30), в якій просив підготувати відповідні документи для призначення йому пенсії.

За результатами розгляду такої заяви, листом від 25 лютого 2019 року № 38848/03 (т. 1 а.с. 31) ГУ ПФУ в м. Києві повідомлено позивачу, що для вирішення питання про можливе призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» необхідно звертатись до уповноваженого структурного підрозділу за місцем звільнення з військової служби.

Також зазначено, що до ГУ ПФУ в м. Києві документи для призначення позивачу пенсії не надходили, а відтак, відсутня можливість розглянути таке питання.

При цьому, ГУ ПФУ в м. Києві додатково вказано, що органи Пенсійного фонду України виконують лише функції з призначення і виплати пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону.

Не погоджуючись з такими відмовами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «а» ч. 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Одночасно, стаття 17 вказаного Закону визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з ч. 2 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Виходячи з наведеного, в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 22 календарних роки та 6 місяців вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 22 календарних років та 6 місяців, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17.

Враховуючи приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої п. «а» ч. 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років - замість 22 календарних років та 6 місяців або більше позивач має календарну вислугу 18 років 07 місяців 29 днів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 295/10742/16-а (адміністративне провадження № К/9901/33618/18), від 31 січня 2019 року у справі № 295/15121/16-а (адміністративне провадження № К/9901/30776/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 295/6454/17 (адміністративне провадження № К/9901/17388/18).

Згідно з ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи правовий висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм матеріального права, суд не може прийняти аргументи позивача, якими він обґрунтовує достатність підстав для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наявністю на дату його звільнення зі служби загальної вислуги 26 років 1 місяць 16 днів. З цих же підстав суд не приймає інші доводи позивача.

Враховуючи викладене у сукупності, суд не вбачає належних правових підстав для визнання протиправними дій НПУ у формі листа від 21 лютого 2019 року за № Д-245 щодо відмови в оформленні документів для призначення позивачу пенсії, а відтак, відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про зобов`язання НПУ оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії позивачу.

Разом з тим, відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Пунктом 12 вказаного Порядку встановлено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Зважаючи на зазначене, а також те, що підставою для призначення пенсії, в силу вказаних норм, є відповідні документи і подання про призначення пенсії уповноваженого структурного підрозділу, а не заява особи безпосередньо до Пенсійного фонду України, суд не вбачає належних правових підстав і для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві у формі листа від 25 лютого 2019 року за № 38848/03 щодо відмови у призначенні пенсії позивачу та, відповідно, зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити позивачу пенсію з урахуванням вислуги 26 (двадцять шість) років 1 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Згідно з положеннями статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачами вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ), Департаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, будинок 10; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення відповідно до статті 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк