Справа № 280/1024/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року (о 10 год. 40 хв.)Справа № 280/1024/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі Бердянське об`єднане УПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому з урахуванням уточнення просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.01.2019 про відмову позивачу в переведенні з пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 (яке було прийняте на заміну рішення від 23.10.2018);

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача період служби в Збройних Силах СРСР з 08.11.1980 по 29.10.1982; період роботи з 08.12.1982 по 25.04.1983 на посаді інструктора відділу комсомольських організацій в Марійському обкомі ВЛКСМ; період роботи з 24.01.1985 по 31.08.1990 на посаді інструктора та завідувача організаційного відділу Феодосійського горкому Компартії України;

зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», яку призначити та розрахувати, починаючи з 25 вересня 2018 року.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що 22.09.2018 звернулася до Бердянського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, який відповідно до рішення відповідача від 23.10.2018 здійснено з 25 вересня 2018 року та позивачу призначена пенсія у розмірі 6 591,79 грн. Вказує, що 16 січня 2019 року дізнався, що рішенням відповідача від 15.01.2019 проведений перерахунок пенсії і її розмір становить 2 818,23 грн., оскільки стаж роботи за період з 08.12.1982 по 25.04.1983 та з 24.01.1985 по 31.08.1990 не зарахований у стаж державної служби і стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в позивача немає. Позивач вважає вказане рішення протиправним та такою, що порушує її право на загальнообов`язкове державне страхування.

Ухвалою судді від 03.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Перше судове засідання призначене на 25 квітня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

23 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив (вх. №16248), у якому, зокрема, пояснює, що позивачу згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а 25 вересня ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, до якої додав довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.09.2018 №933, 934, а також від 01.10.2018 №Д-12/01, у зв`язку із чим 25 вересня 2018 проведений перерахунок та призначена пенсія в сумі 6 591,79 грн. Посилається на приписи Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, Постанову Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та наголошує, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Водночас, п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, якою затверджений Порядок обчислення стажу державної служби, визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №889, такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Таким чином, на думку відповідача, ст. 46 Закону №889 та Порядок №229 не застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723. З урахуванням зазначеного, вважає, що пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства, а саме з 25.09.2018 призначено пенсію за віком в розмірі 2 818,23 грн., а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання (вх. №15397 від 17.04.2019) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини сьомої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України частина друга-шоста цієї статті не застосовується до справ визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Так, пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України справами незначної складності, зокрема, визначено справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За таких обставин, враховуючи, що порядок розгляду даної справи безпосередньо визначений нормами законодавства, суд залишає без задоволення заявлене клопотання відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Таким чином, суд визнав за доцільне на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України судовий розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, перебуває на обліку в Бердянському об`єднаному УПФУ в Запорізькій області та з 04.09.2017 отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як не заперечується сторонами, 25.09.2018 позивач звернувся до управління із заявою про переведення з пенсії за віком «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу». До заяви було додано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.09.2018 №933, №934, від 01.10.2018 №Д-12/01.

Рішенням відповідача від 25.09.2018 позивача переведено з одного виду пенсії на інший, проведений перерахунок та призначена пенсія в сумі 6 591,79 грн. В обґрунтування рішення зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 42 років 8 місяці 3 дні, в тому числі 17 років 11 місяців 22 дні роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, передбачених ст. 25 Закону України «Про державну службу».

Проте, відповідно до рішення Бердянського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 15.01.2019 №34 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 25.09.2018 позивачу призначено пенсію за віком в розмірі 2 818,23 грн.

Листом від 16.01.2019 №792/04 позивачу повідомлено, що його пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства, а саме з 25.09.2018 призначено пенсію 2 818,23 грн. та нараховано переплату в сумі 12 075,39 грн.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача в частині не зарахування до стажу державної служби періоду служби позивача в лавах Радянської Армії (з 08.11.1980 по 28.10.1982); періодів роботи позивача з 08.12.1982 по 25.04.1983 на посаді інструктора відділу комсомольських організацій в Марійському обкомі ВЛКСМ та з 24.01.1985 по 31.08.1990 на посаді інструктора та завідувача організаційного відділу Феодосійського горкому Компартії України, що порушує пенсійні права позивача щодо переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу».

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду проходження служби в лавах Радянської Армії (з 08.12.1982 по 25.04.1983), суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби включаються також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 03.07.2018 по справі №569/350/17. Відтак період з 08.12.1982 по 25.04.1983 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283), до стажу державної служби включаються, зокрема, час підвищення кваліфікації з відривом від роботи, якщо до направлення на підвищення кваліфікації працівник працював у державному органі; час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049 (Положення №1049), відповідно до якого до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України (зокрема, у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях).

Відповідно до статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Так, згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії cт. 6 Конституції УРСР і внесення змін до cт. 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року).

Вказаними статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій. Відповідальною вважають посаду, на яку приймають колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських та профспілкових організацій.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, у вказаному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Діяльність ВЛКСМ була врегульована Статутом, прийнятим XIV з`їздом ВЛКСМ, із змінами, внесеними XV, XVII и XVIII з`їздами ВЛСМ.

Так, пунктом 11 цього Статуту було встановлено, що одним із керівних принципів організаційної побудови комсомолу є демократичний централізм, що означає, зокрема виборність усіх керівних органів комсомолу знизу доверху.

Пунктами 13,14 цього Статуту визначено, що вищим керівним органом комсомольської організації є: загальні збори (для первинних організацій), конференція (для районних, міських, окружних, обласних, крайових організацій), з`їзд (для комсомольських організацій союзних республік, для ВЛКСМ). Загальні збори, конференція або з`їзд обирають бюро або комітет, які є їх виконавчим органом та здійснює керівництво усією поточною роботою комсомольської організації.

Пунктом 41 цього Статуту встановлено, що окружний, міський, районний комітет комсомолу обирає бюро, в тому числі секретарів комітету.

Так, 08.12.1982 позивач затверджений інструктором відділу комсомольських організацій в Марійському обкомі ВЛКСМ, на посаді якого працював до 25.04.1983, а з 24.01.1985 по 31.08.1990 працював на посаді інструктора та завідувача організаційного відділу Феодосійського горкому Компартії України.

Затвердження на зазначені посади здійснювалося за результатами звітних - виборчих зборів шляхом таємного голосування - тобто ці періоди роботи є роботами на виборчій посаді.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посадах інструктора відділу комсомольських організацій Марійському обкомі ВЛКСМ, інструктора відділу пропаганди Феодосійського горкому Компартії України, завідуючого відділу пропаганди Феодосійського горкому Компартії України є протиправним, а відтак позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби спірні період проходження служби у лавах Радянської армії та періоди роботи позивача в державних органах колишнього СРСР підлягають задоволенню.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV) визначено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади, механізми функціонування системи страхування, визначає принципи, засади, механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, передбачено Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII).

Так, Закон № 889-VIII набув чинності з 01.05.2016, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закону № 3723-ХІІ).

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 нового Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців,- визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

З записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що станом на 01.05.2016 позивач працював на посаді начальника відділу освіти Бердянської районної державної адміністрації, тобто займав посаду державної служби.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги наявність у трудовій книжці позивача усіх необхідних записів на підтвердження наявного у нього стажу роботи на посадах, період роботи на яких зараховується до стажу державної служби, суд дійшов до висновку, що рішення Бердянського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 15.01.2019 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким також відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Разом із цим, у позовній заяві позивач зазначає, що оскаржуване рішення було прийняте на заміну рішення від 23.10.2018, проте, як встановлено судом з матеріалів справи, перерахунок пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Варакіну В.В. проведений з 25.09.2018. Матеріали справи не містять жодного рішення про перерахунок пенсії позивачу від 23.10.2018.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області.

Керуючись статтями 9, 137, 242-246, 250, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Консульська, 23, корпус Л, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.01.2019 №34 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яке було прийняте на заміну рішення від 23.09.2018 про перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015.

Зобов`язати Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період служби в Збройних Силах СРСР з 08.11.1980 по 29.10.1982; період роботи з 08.12.1982 по 25.04.1983 на посаді інструктора відділу комсомольських організацій в Марійському обкомі ВЛКСМ; період роботи з 24.01.1985 по 31.08.1990 на посаді інструктора та завідувача організаційного відділу Феодосійського горкому Компартії України.

Зобов`язати Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 25 вересня 2018 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1 536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак