Справа № 556/245/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5802/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Большакової О.О., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора відділу поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Любохинця Сергія Івановича на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року (головуючий суддя Іванків О.В., смт. Володимирець) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Любохинця Сергія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Любохинця Сергія Івановича в якому просив скасувати постанову серії ВР № 002656 від 01.02.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності та закрити провадження в адміністративній справі.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року позов задоволено, скасовано постанову поліцейського роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Любохинця Сергія Васильовича серії ВР №002656 винесеної 01.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, і провадження у даній справі закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції інспектор відділу поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Любохинець С.І. оскаржив його в апеляційному порядку, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175- 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України. За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підсумовуючи наведене апелянт вважає, що позов ОСОБА_1 до поліцейського, який є неналежним відповідачем у даному спорі, був задоволений судом першої інстанції помилково.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серія ВР №002656 винесеної 01.02.2019 поліцейським роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області Любохинцем С.І., 01.02.2019 о 14 год. 50 хв. на автодорозі М-07 Київ - Ковель - Яготин ОСОБА_1 керуючи т/з «Mercedes -Benz 609» д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив вантаж - борошно не маючи відповідних документів на перевезення вказаного вантажу, чим порушив наказ Міністерства транспорту №388 від 2018 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 280 КУпАП, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, посадова особа, що здійснює розгляд, повинна встановити, чи мала місце подія правопорушення, чи винна особа, відносно якої складено протокол, у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, посадова особа оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

До числа доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відносяться пояснення особи, яка вчинила правопорушення, пояснення потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів, протоколи про вилучення речей і документів, інші документи.

Так, ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, поряд з іншими, за «порушення правил перевезення вантажів». Таким чином, диспозиція даної частини ст..122 КУпАП є банкетною, і передбачає відповідальність за порушення конкретних правил, в даному випадку - Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №130 від 10.10.2001 з наступними змінами та доповненнями, а також інших правил, що встановлені у передбаченому законом порядку, та регулюють перевезення вантажів.

Згідно ст. 283 КупАП, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна, поряд з іншими даними, містити також зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в оскаржуваній постанові ВР №002656 від 01.02.2019 не вказано, порушення якого саме пункту Правил дорожнього руху допустив позивач, а міститься посилання на Наказ Міністерства інфраструктури №388 від 2018, а єдиним наказом з таким номером, виданим Міністерством інфраструктури України, є наказ від 27.08.2018 «Про затвердження Зміни до Плану підготовки проектів регуляторних актів у Міністерстві інфраструктури України на 2018 рік».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу, наведене у відзиві, посилання представника відповідача на порушення ОСОБА_1 п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, оскільки в оскаржуваній постанові таке посилання відсутнє, крім того, суд вірно вважав, що Правила не можуть бути застосовані до випадків перевезення товарів громадянами з допомогою власного автотранспорту.

Згідно вступу до Правил, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Наведене, а також аналіз змісту Правил засвідчує, що вони поширюються на випадки перевезення вантажів автомобільним транспортом у випадках укладення договорів перевезення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що при винесені постанови серії ВР №002656 винесеної 01.02.2019 всупереч вимогам ст.ст.9, 245, 280 КУпАП відповідачем не здобуто доказів вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, тобто не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, а тому підставно вважав, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення від 01.02.2019 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо посилання апелянта на те, що поліцейський є неналежним відповідачем у даному спорі, то такі не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора відділу поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Любохинця Сергія Івановича залишити без задоволення, а рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року по справі № 556/245/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.О. Большакова

Н.М. Судова-Хомюк