Справа № 0440/6538/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6538/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грінченко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6538/18 (головуючий 1-ї інстанції Барановський Р.А.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян (сервісного центру) управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 29.08.2018 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян (сервісного центру), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян щодо повідомлення її в письмовій формі про прийняття рішення №4 від 25.12.2012 року та підстави для його прийняття, відмінити рішення №4 від 25.12.2012 року та відновити нарахування розміру її пенсії згідно довідки про заробітну плату №77 від 15.02.2005 року з 01 січня 2013 року, виданої Колективним підприємством Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» за період роботи з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року;

- зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та Дніпровський приміський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) відновити в розрахунках її пенсії коефіцієнт 1,35, який неправомірно був змінений з 01.10.2017 року на коефіцієнт 1,00; відновити нарахування доплати у розмірі 100,00 грн.; перерахувати розмір пенсії з 01.10.2017 року з урахуванням даних довідки №77 від 15.02.2005 року, виданої Колективним підприємством Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» за період роботи з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 (при фактичному страховому стажі 25 років 10 місяців) та індивідуального коефіцієнту заробітної плати у розмірі 3,69142 та виплатити нараховане.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення з 01.01.2013 року розрахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі виданої ВАТ «Заводом «ДНІПРОПРЕС» Довідки №936 від 20.08.2008 року про заробітну плату позивача за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не відновлення нарахування доплати до пенсії ОСОБА_2 , згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» №327 від 23.04.2012 року, починаючи з 01.10.2017 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити з 01 січня 2013 року нарахування розміру пенсії ОСОБА_2 згідно виданої Колективним підприємством Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» Довідки за №77 від 15.02.2005 року про заробітну плату позивача за період роботи з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року та відновити доплати до пенсії ОСОБА_2 , згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» №327 від 23.04.2012 року, починаючи з 01.10.2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач надала апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 з 24.10.2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.07.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання інформації щодо розрахунку розміру первинно призначеної пенсії, а також щодо строків, підстав та розмірів проведення перерахунків первинно призначеної їй пенсії.

На вказане звернення позивач отримала лист Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №Д10979-18 від 24.07.2018 року, яким її повідомлено про таке. Первинно розмір її пенсії обчислено із загального стажу, який склав 25 років 10 місяців 01 день (по 25.12.1998р.), в тому числі 2 роки 1 місяць 03 дні - період догляду за дитиною до 3-річного віку, із заробітної плати, взятої за період з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року (60 міс), коефіцієнт якої становить 3,69142, за довідкою №77 від 15.02.2005 року, виданою КП Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» за вказаний період. Розмір пенсійної виплати станом на 24.10.2008 року становив 2053,53 грн., (в т.ч.: 2026,33 грн. - основний розмір пенсії (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 3,69142 х 1573,99 грн. - середня заробітна плата працівників за 2008 рік х 0,34875 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 (при фактичному страховому стажі 25 років 10 місяців) +27,20 грн. - доплата за понаднормативний стаж 5 років (5% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб-544,00 грн.) (а.с.26-28).

Далі в листі зазначено, що на виконання вимог статті 44 Закону № 1058-ІV з метою підтвердження достовірності довідок про заробітну плату, наданих для призначення пенсії, пенсійним органом здійснено запит для проведення зустрічної перевірки первинних документів, але місцезнаходження архіву первинних документів Дніпропетровського комплексного центру «НІЕС» не знайшли, оскільки за інформацією УПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська дане підприємство зареєстровано з 10.01.1991 року, знаходиться в розшуку й не звітує з січня 1998 року, тому здійснити перевірку первинних документів неможливо.

Відповідач встановив із копій звітів про нарахування страхових внесків на фонди заробітної плати по підприємству Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС», що фонди заробітної плати по підприємству значно менші ніж суми заробітної плати, вказані в довідці про заробітну плату №77 від 15.02.2005 року, у зв`язку з чим до з`ясування місцезнаходження архіву первинних документів Дніпропетровського комплексного центру «НІЕС» та проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату, з 01.01.2013 року розрахунок пенсії позивачу проводиться з іншого періоду заробітної плати з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року за довідкою №936 від 20.08.2008 року, наданої ВАТ «Дніпропрес», коефіцієнт якої становить 0,81330.

У листі пенсійний орган зазначив, що розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2013 року становив 1173,80 грн., (в т.ч.: 446,45 грн..- основний розмір пенсії (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,81330 х 1573,99 грн. - середня заробітна плата працівників за 2008 рік х 0,348.75 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 (при фактичному страховому стаж і 25 років 10 місяців) + 447,55 грн. доплата до прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб 894,00 грн, + 22,32 грн. - доплата за понаднормативний стаж 5 років (5% від основного розміру пенсії - 446,45грн.) + 81,02 підвищення в зв`язку із ростом заробітної плати з 01.03.2011р. + 75,59грн, підвищення в зв`язку із ростом заробітної плати з 01.03.2012р. + 0,87 грн. - доплата (Бюджет 2010) і 100, 00 грн - доплата по постанові Кабінету Міністрів України №327 з 01.05.2012 року.

За даними електронної пенсійної справи після перерахунку, розмір пенсії позивача з 01.10.2017 року складає 1590,93грн., з яких:

790,90 грн. - основний розмір пенсії за віком (3764,40 гри. х 0.25833 х 0,81330);

661,10 грн. - доплата да прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб 1452,00грн;

39,55 гри. - доплата за понаднормативний стаж роботи 5 років (790,90 х 5%) згідно зі ст. 28 Закону № 1058.;

99,38 грн. - доплата до розміру пенсії станом на 01.10.2017 року.

Не погодившись із вказаним розрахунком розміру пенсії та рішенням пенсійного органу № 4 від 15.12.2012 року, позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо проведення з 01.01.2013 року розрахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі виданої ВАТ «Заводом «ДНІПРОПРЕС» довідки №936 від 20.08.2008 року про заробітну плату позивача за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року, та зобов`язуючи відповідача відновити з 01 січня 2013 року нарахування розміру пенсії ОСОБА_2 згідно вказаної довідки, суд проте, відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №4 від 05.12.2019 року, на підставі якого і було проведений перерахунок пенсії позивача з 01.01.2013 року і який судом визнаний неправомірним.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави призначення (перерахунку) та припинення пенсійних виплат, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти, у сфері правовідносин врегульованих Законом №1058, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих в порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно із приписами частини 1 статті 44 Закону №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005р. за №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з пунктом 4.2 вказаного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує и засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З матеріалів справи вбачається, та проти цього не заперечує відповідач, що під час призначення позивачу пенсії у 2008 році перевірка поданих останньою документів проводилась у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких зауважень від Пенсійного фонду України позивач не отримувала.

Як зазначено в листі пенсійного органу, при первинному зверненні за призначенням пенсії 19.01.2009 року позивачем було надано дві довідки про заробітну плату:

- довідку №77 від 15.02.2005 року, видана КП Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» за період з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року (60 міс), коефіцієнт якої становить 3,69142 (а.с.123).

-довідку про заробітну плату №936 від 20.08.2008 року, видана ВАТ «Завод «ДНІПРОПРЕС» за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року (а.с.128).

Шляхом вибору оптимального заробітку пенсійним органом було вибрано довідку №77 від 15.02.2005 року, видану Колективним підприємством Дніпропетровським комплексним центром «НІЕС» за період з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року.

На підставі вказаної довідки позивачу було обраховано розмір пенсії, який станом на 24.10.2008 року становив 2053,53 грн., (в т.ч.: 2026,33 грн. - основний розмір пенсії (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 3,69142 х 1573,99 грн. - середня заробітна плата працівників за 2008 рік х 0,34875 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 (при фактичному страховому стажі 25 років 10 місяців) +27,20 грн. - доплата за понаднормативний стаж 5 років (5% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб-544,00 грн.).

Далі, з матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі №4 від 05.12.2012 року визначено до з`ясування місцезнаходження архіву первинних документів Колективного підприємства Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» та проведення зустрічної перевірки довідки №77 від 15.02.2005 року, пенсійний орган вирішив проводити розрахунок пенсії позивача за даними іншої довідки, а саме: довідки про заробітну плату №936 від 20.08.2008 року, виданої ВАТ «Завод «ДНІПРОПРЕС» за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року (а.с.139).

Після проведеного перерахунку пенсії позивача за іншою довідкою, розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2013 року складав 1173,80 грн., що майже в два рази менше раніше визначеного розміру.

За даними електронної пенсійної справи після перерахунку, розмір пенсії позивача з 01.10.2017 року складає 1590,93 грн..

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вказані вище обставини підтвердила та пояснила, що з метою підтвердження достовірності довідок про заробітну плату, наданих для призначення пенсії, пенсійним органом здійснено запит для проведення зустрічної перевірки первинних документів, але місцезнаходження архіву первинних документів Дніпропетровського комплексного центру «НІЕС» не знайшли, оскільки за інформацією УПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська дане підприємство зареєстровано з 10.01.1991 року, знаходиться в розшуку й не звітує з січня 1998 року, тому здійснити перевірку первинних документів неможливо. Відповідач встановив із копій звітів про нарахування страхових внесків на фонди заробітної плати по підприємству Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС», що фонди заробітної плати по підприємству значно менші ніж суми заробітної плати, вказані в довідці про заробітну плату №77 від 15.02.2005 року. Таким чином, на думку відповідача, вказана довідка містить недостовірні відомості щодо розміру заробітку, у зв`язку з чим пенсійний орган самостійно перерахував розмір пенсії позивача, виходячи із заробітної плати за інший період роботи та на іншому підприємстві.

Проте, пенсійним органом ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів встановлення недостовірності відомостей щодо розміру заробітної плати, визначеної у довідці №77 від 15.02.2005 року, виданої КП Дніпропетровський комплексний центр «НІЕС» за період з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року (60 міс), та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, звернення пенсійного органу до архіву з метою з`ясування відомостей про нарахування заробітної плати підприємством, яке видало довідку, зустрічні звірки, витребування будь-якої інформації і т.і. не є правовою підставою для не здійснення призначених позивачу раніше пенсійних виплат та самостійного перерахунку пенсії особи, як і неповідомлення особи про причини такого перерахунку.

Колегія суддів вважає, що пенсійний орган, зробивши в грудні 2012 року самостійно та необгрунтовано перерахунок пенсії, призначеної особі в жовтні 2008 року, порушив принцип правової визначеності.

Обгрунтовуючи такий висновок, колегія суддів виходить із того, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Позивач значний проміжок часу відкрито отримувала призначену їй пенсійним органом пенсію, право на яку пенсійним органом було визнано в 2008 році та в тому ж році обраховано розмір пенсії з довідки, яку обрав пенсійний орган з наданих позивачем двох довідок, сумнівів до даних якої у державного органу впродовж більш ніж п`яти років не оспорювалось.

Позивач, отримавши пенсію в розмірі, який визначив пенсійний орган в 2008 році, мала законні сподівання на отримання такої пенсії і в подальшому (з урахуванням масових перерахунків, доблат, індексації та ін.).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приймаючи рішення по даній справі, колегія суддів керується також ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, за змістом якого, самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що пенсійним органом протиправно проведено перерахунок пенсії позивачу з іншої довідки за інший період роботи, у зв`язку з чим таке право належить поновленню.

Щодо строку, з якого належить відновити виплату пенсії позивачу у первинному розмірі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з даним адміністративним позовом 29.08.2018 року.

Відповідно до статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач в адміністративному позові взагалі не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, та згідно тексту позову та доданих до нього документів, колегія суддів не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

Посилання представника позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що позивач тільки з листа пенсійного органу від 24.07.2018 року дізналась про зменьшення розміру її пенсії, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки пенсійні виплати є періодичними, позивач кожного місяця впродовж п`яти років з січня 2013 року отримувала пенсію та повинна була знати про її розмір, а відтак і про порушення своїх прав.

Таким чином, позовні вимоги щодо поновлення виплати пенсії у розмірі, обрахованому за довідкою №77 від 15.02.2005 року, виданої КП Дніпровський комплексний центр «НІЕС» за період з 01.03.1990 року по 28.02.1995 року (60 міс), (коефіцієнт якої становить 3,69142), належать задоволенню за шість місяців, що передували моменту звернення з позовом до суду, тобто з 01.03.2018 року.

Стосовно доплати в розмірі 100 грн. за постановою Кабміну №327 від 23.04.2012 року, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінета Мінистрів «Про підвищення рівня соціального захисту населення» №327 від 23.04.2012 року установлено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 року відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), «Про наукову і науково-технічну діяльність» та «Про пенсійне забезпечення» (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

На підставі положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 року внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначено порядок розрахунку всіх пенсій за віком, передбачених цим Законом. Відповідно до Інструкції проведення перерахунку з 01.01.2017 року дплата в розмірі 100 грн. по Постанові Кабміну №327 від 23.04.2012 року не передбачено.

Таким чином, вказана доплата до пенсії проводилась пенсійним органом позивачу у період з 01.01.2013 року, оскільки при розрахунку пенсії за довідкою довідку про заробітну плату №936 від 20.08.2008 року, виданої ВАТ «Завод «ДНІПРОПРЕС» за період з 01.01.1982 року по 31.12.1986 року, розмір пенсійних виплат позивачу був меншим, та такі виплати перестали проводитись у зв`язку із змінами в законодавстві, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6538/18 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року в адміністративній справі №0440/6538/18 скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позовні вимоги за період з 01.01.2013 року по 28.02.2018 року залишити без розгляду.

Скасувати рішення комісії управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі №4 від 05.12.2012 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області відновити з 01.03.2018 року ОСОБА_2 виплату пенсії, обчисленої за довідкою №77 від 15.02.2005 року, виданої КП Дніпровський комплексний центр «НІЕС».

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак