Справа № 128/844/19
Суддя: Бондаренко О. І.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/844/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання: Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області Скопець Дани Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області Скопець Д.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що 25.03.2019 року в Одеській області, Біляєвський район, автодорога Київ-Одеса 450 км, інспектор поліції Скопець Дана Миколаївна виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №047570.

Відповідно до винесеної постанови, позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, що передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що позивач 25.03.2019 року о 16 год. 10 хв., в Одеській області, Біляєвський район, автодорога Київ-Одеса 450 км, керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 5.19, позначеного дорожнім знаком 3.3, чим порушив п.п 8.4 ґ) ПДР України. Позивачу поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 255 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

25.03.2019 року, позивач керуючи автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з НОМЕР_2 , рухався з м. Одеса до пункту розвантаження, що знаходиться в с. Корделівка, Калинівського району Вінницької області. Рухаючись в даному напрямку, проїжджав контрольний пункт «Дачне», що знаходиться на 450 км автодороги Київ-Одеса. На цьому відрізку дороги в обох напрямках встановлено знак 5.19 з позначкою д.з. 3.3. Вказаний знак забороняє рух вантажних транспортних засобів по всіх смугах руху та примусово спрямовує всі вантажні автомобілі на ваговий комплекс, в якому знаходяться осьові ваги. У зв`язку з тим, що іншої дороги до місця розвантаження немає, а також ту обставину, що, думку позивача, знак встановлено з порушенням чинного законодавства, він рухався згідно товарно-транспортної накладної в с. Корделівка ігноруючи вимоги знаку. Через деякий час позивач був зупинений інспектором поліції, який вказав, що він порушив вимоги дорожнього знаку 5.19, позначеного дорожнім знаком 3.3, за що буде притягнутий до адміністративної відповідальності, після чого розгляд справи було розпочато відповідачем.

На прохання ознайомити позивача з планом пункту габаритно-вагового контролю, який би частково підтверджував законність встановлення вказаного знаку, відповідач лише ознайомила його з відеозаписом, на якому видно проїзд транспортного засобу, яким керував позивач, на вищевказаний дорожній знак, а також вказавши, що він був зобов`язаний пройти на даному пункті габаритно-ваговий контроль, який здійснюється працівниками Державної служби з безпеки на транспорті, не вказавши жодних законних підстав, які зобов`язували всіх водіїв вантажних транспортних засобів в добровільному порядку заїжджати на кожний ваговий комплекс, який зустрінеться на їх шляху. Після чого, проігнорувавши пояснення стосовно того, що позивач не зобов`язаний виконувати вимогу дорожнього знаку 3.3, так як іншого шляху до місця розвантаження немає, а також те, що знак стоїть з порушення норм ГОСТ ДСТУ, відповідач винесла постанову серії ДП18 №047570.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП зазначено що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 279 КпАП України розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтю 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (яким є відповідач), обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вимогами вищезазначених норм відповідач знехтувала, розгляд справи мав упереджений характер, жодного доказу та навіть твердження стосовно того, що знак встановлено законно відповідач не надала, не з`ясовано всіх обставин, необхідних для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, жодні з пояснень позивача до уваги уповноваженими особами не було взято.

Згідно Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку:

на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.2-1 визначено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до Правил дорожнього руху і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до абзацу 3 п. 10.7.18 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» прийняті наказом Мінеконом розвитку України від 29 грудня 2014 р. №1484, знак 5.19 із зображенням знаку, що забороняє (дозволяє) рух одного із видів транспортних засобів, потрібно застосовувати, щоб заборонити (дозволити) рух зазначених транспортних засобів відповідною смугою.

Відповідно до абзацу 1 п. 10.7.18 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» знаки 5.17.1, 5.17.2, 5.19 потрібно застосовувати для зазначення напрямків руху кожною зі смуг та встановлювати за кожним перехрестям протягом усієї ділянки дороги, розділеної на смуги.

Згідно п. 10.5.5 ДСТУ 4100:2014 Знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» потрібно застосовувати, щоб заборонити рух вантажних автомобілів і автопоїздів (вантажний автомобіль з причепом або напівпричепом) з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т якщо на знаку (на зображенні вантажного автомобіля) не зазначено масу, або масою, яка перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів, щоб розвантажити найбільш напружені транспортні магістралі або окремі райони населених пунктів.

На підставі вищезазначених норм можна дійти висновку про те, що знаки 5.19 позначені д.з. 3.3 встановлені в обох напрямках на контрольному пункті використовуються не за цільовим призначенням та встановлені з грубим порушенням законодавства.

При виїзді навіть з габаритного-вагового комплексу жодних інформаційно-вказівних знаків, які б дозволяли рух вантажним автомобілям не встановлено, тобто виходить, що порушниками вимог вказаних знаків являються всі вантажні транспортні засоби, що проїжджають пункт габаритно-вагового контролю, незалежно від того здійснювали вони проїзд на ваговий комплекс чи ні.

Крім цього, даний дорожній знак фактично примусово зобов`язує всіх водіїв вантажних транспортних засобів здійснити зупинку на габаритно-вагому пункті для здійснення перевірки органами Укртрансбезпеки, що порушує норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567.

Так відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 17 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті державному контролю, зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Згідно п. 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів, зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою:

для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт;

у разі виявлення нею таких порушень Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та/або Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні: посадки (висадки) пасажирів у невстановлених місцях, порушення в розміщенні візуальної інформації на автобусах, перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах без надання їм місць для сидіння, експлуатації таксі з порушенням вимог законодавства щодо облаштування, експлуатації транспортного засобу, що здійснює перевезення пасажирів та/або вантажів з явними ознаками технічної несправності;

характеру руху транспортного засобу, що викликає підозру в спроможності водія керувати ним (різка зміна напрямку руху та (або) швидкісного режиму);

відсутності номерних знаків на транспортному засобі, наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, водія, пасажирів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 7 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів визначено, що сигнал про зупинення транспортного засобу подається посадовою особою за допомогою сигнального диска (жезла), яким указується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється та на пропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів, під час звернення до водія посадова особа зобов`язана привітатися, назвати свою посаду і прізвище, пред`явити службове посвідчення, направлення на перевірку та повідомити про причину зупинення транспортного засобу.

У зв`язку з тим, що встановлений перед габаритно-ваговим пунктом дорожній знак 5.19 позначений дорожній знаком 3.3 направляє всіх водіїв вантажних автомобілів на перевірку, на ваговому-комплексі завжди затор, чим і користуються працівники Укртрансбезпеки, чим порушують права учасників дорожнього руху та вимоги вищезазначених норм.

За наведених обставин, позивач звертається до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП 18 № 047570 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, просить позов задоволити.

Відповідач - інспектор роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області Скопець Д.М. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно товарно - транспортної наклданої № 1734 від 22.03.2019 року, ОСОБА_1 на автомобілі «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом мав доставити вантаж з пункту розвантаження м. Одеса, Миколаївська дорога, 189 до пункту розвантаження АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно постанови серії ДП 18 № 047570 від 25.03.2019 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області Скопець Д.М., ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: на 450 км+500 м автодороги Київ - Одеса, Одеської області Біляєвського району, керуючи автомобілем «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «Trailor SXX3CX» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.19, позначений дорожнім знаком 3.3., чим порушив п.п. 8.4 г ПДР України (а.с. 12), за що на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №047570, стверджуючи, що не порушував вимог ч.1ст.122 КУпАП, оскільки згідно Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія вказаного знаку на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. В даному випадку іншої дороги до місця розвантаження немає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані вказані обставини.

Доказів вини водія ОСОБА_1 в постанові не зазначено, фото-фіксація чи відеофіксація правопорушення до постанови не приєднана, пояснення від свідків не були відібрані, а тому, відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правомірність свого рішення не довів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №047570 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.244-246, 286 КАС України, ст. ст. 287, 288, 289 КУпАП, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Одеській області Скопець Дани Миколаївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №047570 від 25.03.2019 року.

Рішення може бути оскаржено до сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення сторонам та їх представникам копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко