Справа № 1940/1386/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/2412/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Носко» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання зареєструвати накладну,

суддя у І інстанції Баб`юк П.М.,

час ухвалення рішення 12 год 44 год,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 13 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

19 липня 2018 року Селянське (фермерське) господарство «Носко» (далі СФГ «Носко») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними дії (бездіяльність) Державної фіскальної служби України (далі ДФС) щодо нереєстрації податкової накладної (далі ПН) № 2 від 01 серпня 2017 року у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), поданої позивачем, а також зобов`язати ДФС зареєструвати в ЄРПН вказану ПН № 2 від 01 серпня 2017 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1940/1386/18 позов було задоволено. Визнано протиправними дії ДФС щодо нереєстрації ПН № 2 від 01 серпня 2017 року, поданої СФГ «Носко» в ЄРПН та зобов`язано відповідача зареєструвати у ЄРПН подану СФГ «Носко» ПН № 2 від 01 серпня 2017 року.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ДФС, яка просила його скасувати та у задоволенні позовних вимог СФГ «Носко» відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року приймається комісією регіонального рівня. Саме таке рішення було прийнято комісією Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі ГУ ДФС) № 726457/21152665 від 25 травня 2018 року, а тому у цій частині позовних вимог саме ГУ ДФС є належним відповідачем у справі.

СФГ «Носко» було надано для реєстрації у ЄРПН ПН № 2 від 01 серпня 2017 року, виписану на ПП НВО «Енергоощадні технології» щодо операції з реалізації товару. Реєстрацію даної ПН було зупинено та згідно із квитанцією № 1 від 09 серпня 2017року запропоновано надати пояснення та їх документальне підтвердження щодо господарськоїоперації, по якій виписано дану податкову накладну. Після зупинення реєстрації ПН від 09 серпня 2017 року платник звернувся з відповідними поясненнями станом на 24 травня 2018 року, тобто в період дії нового порядку реєстраціїподаткових накладних.

З огляду на те, що пояснення та копії документів до ПН № 2 від 09 серпня 2017 року СФГ «Носко» подано станом на 24 травня 2018 року, то їх розгляд проводився здійснювався відповідно до згаданої постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року і рішення було прийнято комісією ГУ ДФС від 25 травня 2018 року № 726457/21152665, яке є предметом оскарження в даній справі.

Рішенням комісії ГУ ДФС № 726457/21152665 від 25 травня 2018 року відмовлено у реєстрації ПН від 01 серпня 2017 року № 2 через те, що платником податку не було додано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи/ (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Після зупинення реєстрації оспорюваної ПН позивачем надано повідомлення (до Податкової накладної №2 від 01.08.2017 року) у яких вказано, що СФГ «Носко» просило продовжити реєстрацію ПН.

Відповідно до рішення комісії ГУ ДФС від 25 травня 2018 року №726457/21152665 підставою відмови у реєстрації ПН від 01 серпня 2017 року № 2 є ненадання платником податків копій первинних документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

ДФС звертає увагу суду, що СФГ «Носко» не було надано копій всіх документів. У аналітичний системі ІС «Податковий блок» у Журналі розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відновленим ПН/РК деякі документи не відкривалися, а тому не можуть бути враховані при підтвердженні господарських операцій, оскільки рахується як не надані платником податків

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до умов договору поставки продукції № 11/07/17 від 20 липня 2017 року, додаткової угоди до договору від 01 серпня 2017 року, укладених між СФГ «Носко» та ПП «НВО Енергоощадні технології», позивач зобов`язався поставити та передати у власність контрагента зерно або олійні культури українського походження урожаю 2017 року та ріпак, а ПП «НВО Енергоощадні технології» прийняти продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

01 серпня 2017 року за результатами вказаної господарської операції СФГ «Носко» надіслав на реєстрацію до ЄРПН ПН № 2 від 01 серпня 2017 року.

Відповідно до квитанції про реєстрацію ПН/РК від 09 серпня 2017 року зазначену ПН було прийнято, а її реєстрацію зупинено та зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ - ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1205. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу» (аркуш справи 8, зворот).

24 травня 2018 року позивачем зареєстроване повідомлення № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена разом із поясненнями та копіями документів на підтвердження реальності здійснених господарських операції по ПН, реєстрація якої була зупинена.

Однак, рішенням комісії ГУ ДФС від 25 травня 2018 року № 726457/21152665 у реєстрації ПН № 2 від 01 серпня 2017 року було відмовлено з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі, рахунків - фактур, інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року (далі Порядок роботи комісій).

Положеннями пункту 2 вказаного порядку передбачено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 3 Порядку роботи комісій встановлено, що комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року, комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів того, що обсяг постачання, зазначений у податкових накладних/розрахунках коригування СФГ «Носко», зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень і позивачем даний факт не заперечується

При цьому апеляційний суд акцентує увагу на тому, що рішення від 25 травня 2018 року № 726457/21152665 про відмову у реєстрації ПН СФГ «Носко» № 2 від 01 серпня 2017 року було ухвалене саме комісією контролюючого органу регіонального рівня, тобто ГУ ДФС, а не відповідачем ДФС.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується із доводами ДФС про те, що спірні правовідносини, що виникли внаслідок відмови у реєстрації ПН № 2 від 01 серпня 2017 року СФГ «Носко» у ЄРПН виникли між позивачем та ГУ ДФС в особі її відповідної комісії і ДФС є неналежним відповідачем щодо таких позовних вимог.

При цьому ГУ ДФС до участі у розгляді даної адміністративної справи у якості відповідача залучене не було.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 1 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, оскільки за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Окрім того, відповідно до частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи, СФГ «Носко» у суді першої інстанції не заявляло вимог про визнання протиправним і скасування ні рішення комісії ГУ ДФС від 25 травня 2018 року № 726457/21152665, ні рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС від 12 липня 2018 року № 17811/21152665/2.

За наявності чинних рішень уповноважених органів про відмову СФГ «Носко» у реєстрації ПН № 2 від 01 серпня 2017 року у ЄРПН належних правових підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) ДФС щодо непроведення такої реєстрації та зобов`язання її здійснити, на думку апеляційного суду, немає

Згідно із приписами пункту 4 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, позов СФГ «Носко» не може бути задоволений у рамках даної справи.

Частиною 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, на думку апеляційного суду, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог СФГ «Носко»

Керуючись статтями 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1940/1386/18 та у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Носко» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
С. П. Нос
Постанова у повному обсязі складена 13 червня 2019 року.