Справа № 320/1356/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року справа № 320/1356/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з безпосередньою участю в АТО при виконанні службових обов`язків;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 грудня 2018 року, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97, п.п. в п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 123340,00 грн. раніше отриманої грошової допомоги за 10% втрати працездатності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в зоні АТО, перерахувавши грошові кошти на особистий картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Державний ощадбанк України" Донецьке обласне управління АБ "Ощадбанк" №ТВБВ №10004/0490.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 було відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з жовтня 2014 року по листопад 2015 року проходив службу в ГУМВС України в Донецькій області. З листопада 2015 по серпень 2017 в Головному управління Національної поліції України в Донецькій області.

14 квітня 2014 року о 10 годині, під час захисту адміністративної будівлі Горлівського міського управління внутрішніх справ від збройного нападу та захоплення невідомими озброєними особами, отримав травму внаслідок протиправних дій інших осіб.

В результаті розслідування нещасного випадку, 12 травня 2015 року комісією ГУ МВС України в Донецькій області було складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок № 29/5 за формою Н-1 від 13 травня 2015 року, якими було підтверджено, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі із злочинністю.

16 серпня 2017 року, згідно з наказом ГУНП в Донецькій області від 16.08.2017 № 394 о/с, його було звільнено з посади старшого інспектора взаємодії з правоохоронними органами, контролю за організацією роботи блокпостів та виконання підрозділами завдань в зоні проведення АТО управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області за власним бажанням (за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію").

01 березня 2018 року Обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 м. Маріуполь під час первинного обстеження позивачу було встановлено 10% втрати працездатності внаслідок травм, отриманих 14 квітня 2014 року, що підтверджується Довідкою обласної МСЕК № 2 серії АГ № 0018549 від 01.03.2018.

23 квітня 2018 року керівництвом ГУНП в Донецькій області на підставі поданих документів було прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги, про що було видано відповідний наказ про виплату від 22.05.2018 № 1323. На момент прийняття рішення про призначення виплати прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762,00 грн. Виходячи із 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір одноразової грошової допомоги склав 123340,00 грн. 26 грудня 2018 позивач отримав виплату на картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

05 вересня 2018 року під час огляду медико-соціальною експертною комісією № 1 позивачу було встановлена третя група інвалідності з 31.08.2018 та 50% втрати професійної працездатності, що підтверджується Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0026315, Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ 0531362 від 05.09.2018.

Враховуючи той факт, що в результаті повторного огляду було встановлено ІІІ-ю групу інвалідності з 31.08.2018 та 50% втрати професійної працездатності і вважаючи, що відповідно до 8 розділу IV Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, має право на доплату ОГД, у грудні 2018 року звернувся до ГУНП в Донецькій області з проханням призначити та виплатити одноразову грошову допомогу з приводу встановлення III групи інваліда війни, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак, листом від 10.01.2019 № 2зі/26/02-2019 ГУНП в Донецькій області позивачу було відмовлено у такій виплаті.

В обґрунтування відмови, відповідач послався на підпункт 3 ч. 1 статті 97 Закону, згідно з яким одноразова грошова допомога у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та завдань міліції або поліції, чи участі у терористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, призначається протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Також у листі зазначено, що та обставина, що з дати звільнення пройшло більше шести місяці та причина звільнення не відповідає умовам, зазначених у підпункті 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», не дає позивачу права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

На думку позивача, дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, відповідач зазначив, що однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" є дотримання звільнення особи з поліції, а саме - внаслідок травми отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, тобто згідно з п.2 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Відповідач зауважує, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.08.2017 №394 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а не за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". У зв`язку з цим, відповідач вважає, що відсутні підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, відповідно для задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України «Про Національну поліцію» № 580 - VIII від 02.07.2015 року, який набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29 лютого 2016 року (далі - Порядок №4).

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ зазначеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Враховуючи вищевикладене, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1.інвалідності повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2.інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3.причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції

Вказаний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 22.01.2019 про справі №2340/2663/18 (провадження №К/9901/67675/18) і в постанові від 19.09.2018 по справі №373/1188/16-а (провадження №К/9901/23186/18) та в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України має враховуватись судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року керівництвом ГУНП в Донецькій області на підставі поданих документів було прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги, про що було видано відповідний наказ про виплату від 22.05.2018 № 1323. На момент прийняття рішення про призначення виплати прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762,00 грн. Виходячи із 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір одноразової грошової допомоги склав 123340,00 грн. 26 грудня 2018 позивач отримав виплату на картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Таким чином суд висновує, що наявність вищевказаних обов`язкових умов була підтверджена відповідачем під час прийняття відповідного наказу про виплату від 22.05.2018 № 1323.

Окрім того, судом встановлено, що 05 вересня 2018 року під час огляду медико-соціальною експертною комісією № 1 позивачу було встановлена третя група інвалідності з 31.08.2018 та 50% втрати професійної працездатності, що підтверджується Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0026315, Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ 0531362 від 05.09.2018.

Враховуючи той факт, що в результаті повторного огляду було встановлено ІІІ-ю групу інвалідності з 31.08.2018 та 50% втрати професійної працездатності і вважаючи, що відповідно до 8 розділу IV Порядок має право на доплату ОГД, у грудні 2018 року позивач звернувся до ГУНП в Донецькій області з проханням призначити та виплатити одноразову грошову допомогу з приводу встановлення III групи інваліда війни, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд зазначає, що подальший порядок проведення доплати вже визначається Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 відповідно до статей 97-101 Закону «Про Національну поліцію».

Саме цей Порядок врегульовує питання, не врегульовані Законом.

Так, Пунктом 8 розділу IV Порядку передбачено якщо, поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, фактично Порядком № 4 визначено, що якщо збільшується відсоток втрати працездатності і як наслідок встановлюється інвалідність, то до одноразової грошової допомоги, яка вже була виплачена, проводиться доплата.

Доплата проводиться до розміру, який визначений Законом для відповідної групи інвалідності.

Розмір виплати у разі встановлення III групи інвалідності визначається лише статтею 99 Закону і він складає 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Такий розмір повністю співпадає із розміром одноразової грошової допомоги для військовослужбовців Збройних Сил України та Національної гвардії України і гарантує рівність усіх учасників бойових дій, які під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, отримали травму (поранення) і яким внаслідок отриманих травм (поранень) було встановлено III групу інвалідності.

Однак, пункт 3 частини 1 Закону «Про Національну поліцію» визначає розмір одноразової грошової допомоги для III групи інвалідності з посиланням на пункт 3 без зазначення статті закону.

Таке формулювання спричинило неоднозначне трактування закону. Якщо зважати на ту обставину, що мова йде про пункт 3 статті 97 Закону, то розмір одноразової грошової допомоги визначається для осіб, яким встановлена група інвалідності внаслідок наступних причин: «внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України».

В свою чергу, підстава для призначення мені одноразової грошової допомоги, з посиланням на пункт 5 статті 97 Закону, сформульована ідентично: «отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України».

Таким чином, причина отримання травми (поранення), що спричинила втрату працездатності та встановлення інвалідності викладена законодавцем однаково як в пункті 3, так і в пункті 5 статті 97 Закону.

Тому, коли мова йде про визначення розміру одноразової грошової допомоги при встановленні III групи інвалідності, слід застосовувати «принцип превалювання сутності над формою».

Сутність норми полягає саме в тому, що якщо особа втратила працездатність чи отримала інвалідність внаслідок участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, вона має соціальні гарантії у вигляді призначення та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому законом. І якщо внаслідок цих причин поліцейському встановлено III групу інвалідності, то розмір його одноразової грошової допомоги має скласти саме 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, а не 70.

Слід звернути увагу на концепцію «якості закону», що була сформована практикою ЄСПЛ.

В контексті верховенства права законність не може зводитися до простої відповідності нормам матеріального та процесуального права, а розглядається дещо ширше. У рішенні у справі «Круслен проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що словосполучення «згідно із законом» в контексті п. 2 ст. 6 ЄКПЛ передбачає, щоб дії влади мали підстави у внутрішньому законодавстві, що відображає формальну складову законності. Одночасно зазначене положення передбачає і якість конкретного закону, вимагаючи, щоб конкретний закон був доступний для зацікавленої особи, яка мала б можливість передбачити наслідки його застосування по відношенню до себе, а також, щоб закон не суперечив принципу верховенства права.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що вимога доступності і передбачуваності закону є складовою не тільки концепту законності в практиці ЄСПЛ, а й елементом принципу правової визначеності. У справі «Брумареску проти Румунії» ЄСПЛ прямо вказує, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, в свою чергу, включає, у тому числі, такі елементи як:

1) доступність і передбачуваність законодавства;

2) концепція правомірних очікувань.

У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999р.) Суд вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях.

У разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Посилання Відповідача на постанову Верховного Суду у справі № 373/1188/16-а від 19 вересня 2018 року є недоречним, оскільки зазначеною постановою було скасовано постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, скасовуючи рішення попередніх інстанцій Верховний Суд в постанові від 19 вересня 2018 року наголосив, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому факту, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580- VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто остаточне рішення у цій справі не прийнято, а за суть спору стосується виплати одноразової грошової допомоги з причини визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а не під участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 90,139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з безпосередньою участю в АТО при виконанні службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 грудня 2018 року, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97, п.п. в п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 123340,00 грн. раніше отриманої грошової допомоги за 10% втрати працездатності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в зоні АТО, перерахувавши грошові кошти на особистий картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Державний ощадбанк України" Донецьке обласне управління АБ "Ощадбанк" №ТВБВ №10004/0490.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.