Справа № 520/1360/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р.Справа № 520/1360/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської місцевої прокуратури № 1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 26.03.19 року по справі № 520/1360/19

за позовом ОСОБА_1

до Прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Петренка Романа Миколайовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Петренко Романа Миколайовича, в якому просив суд :

- визнати протиправною бездіяльність службової особи Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р. М., яка полягає у нерозгляді вимоги позивача від 17 грудня 2018 року про надсилання повідомлення та у невиконанні обов`язку щодо направлення на адресу позивача повідомлення за формою, що встановлена Додатком до Положення «Про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 року із роз`ясненням, куди і протягом якого терміну позивач може звернутися за поверненням арештованого майна - квартир АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , у зв`язку із закриттям щодо позивача кримінального провадження № 0001762 від 15.04.2014 постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Петренка Р. М. від 11 жовтня 2016 року;.

- зобов`язати службову особу Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р.М. надіслати на адресу позивача повідомлення за формою, що встановлена Додатком до «Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 року із роз`ясненням, куди і протягом якого терміну позивач може звернутися за поверненням арештованого майна - квартир АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , у зв`язку із закриттям щодо позивача кримінального провадження № 0001762 від 15.04.2014 постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Петренка Р. М. від 11 жовтня 2016 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність службової особи Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р.М., яка полягає у не розгляді звернення ОСОБА_1 - вимоги від 17 грудня 2018 року про надсилання повідомлення.

Зобов`язано службову особу Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р.М. надіслати на адресу ОСОБА_1 відповідь по суті поставлених питань у зверненні ОСОБА_1 - вимоги від 17 грудня 2018 року про надсилання повідомлення.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Харківською місцевою прокуратурою № 1 подано апеляційну скаргу, в якій остання просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що кримінальне провадження №0001762 не закрите, призначено будівельно-технічну експертизу, досудове слідство триває. Оскільки арешт на майно, а саме на квартири по вказаному провадженню накладався слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області під час здійснення досудового слідства за КПК 1960 року, то постанова про скасування арешту на вищевказане майно повинна виноситись слідчим. Враховуючи той факт, що кримінальне провадження №0001762 на даний час перебуває у провадженні, підстав для скасування арешту на даний час не має.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Петренко Р. М. від 11 жовтня 2016 року кримінальне провадження №0001762 від 15.04.2014 року (колишня кримінальна справа № 60091283) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2. З ст. 358 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - за відсутністю складу кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим позивач набув право звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди з підстав, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

17 грудня 2018 року позивач звернувся до прокурора Харківської місцевої прокуратури №1, Петренко Р. М. з вимогою про направлення - повідомлення за формою, що встановлена Додатком до Положення «Про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 року, яким роз`яснити, куди і протягом якого терміну позивач може звернутися про повернення арештованого майна - квартир № 24, № 25, № АДРЕСА_3 чи відшкодування їх вартості, вказавши, що зазначені вище квартири, належали йому на праві власності, арешт був накладений 04 вересня 2009 року постановами старшого слідчого СВ Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській області Литвиненка В. Л. та за цією ж датою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були внесені реєстраційні записи про арешт зазначеного вище майна за №№ 9026834, 9026844, 9026791.

Прокурор Петренко Р. М. у встановлений законодавством строк не розглянув вимогу про направлення позивачу повідомлення та не виконав обов`язку щодо направлення на адресу позивача повідомлення за формою, що встановлена Додатком до Положення «Про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України №6/5/3/41 від 04.03.1996 року, яким роз`яснюється порядок відшкодування шкоди та яке направляється одночасно з повідомленням про закриття кримінальної справи.

Тому, позивач звернувся до суду, вважаючи, що його права були порушені.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не надавалось будь-якої відповіді на звернення ОСОБА_1 , тому позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності службової особи Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р. М., яка полягає у нерозгляді вимоги позивача від 17 грудня 2018 року підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

За нормами статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про прокуратуру" керівник місцевої прокуратури, зокрема, представляє місцеву прокуратуру у відносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; організовує діяльність місцевої прокуратури, тощо.

Згідно до статті 40 Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", "Про статус народного депутата України", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про комітети Верховної Ради України", статті 9 Закону України "Про прокуратуру" та з метою забезпечення реалізації прав громадян на особисте звернення до органів прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 №357, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2018 р. за №65/31517, затверджено Інструкцію про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України (далі - Інструкція №357).

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ "Розгляд звернень громадян, депутатських звернень і запитів" Інструкції №357 звернення громадян, у яких порушені питання не належать до повноважень органів прокуратури, відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" відповідальними підрозділами, керівниками місцевих прокуратур або їх першими заступниками та заступниками, керівниками структурних підрозділів цих прокуратур у термін не більше п`яти днів надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення. Якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, воно в той самий строк повертається громадянину з відповідним роз`ясненням.

У разі необхідності заявнику роз`яснюються компетенція органів прокуратури, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань, функції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та право на звернення до суду. Забороняється направляти звернення громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до п.п. 10, 11 Розділу V "Порядок вирішення звернень і запитів, надання відповідей" Інструкції №357 у разі відмови в задоволенні звернень у відповіді зазначаються мотиви прийнятого рішення з посиланням на норми законодавства, а також роз`яснення порядку його оскарження. Рішення про відмову в задоволенні звернень у регіональній і місцевій прокуратурах приймають та відповідь підписують керівники цих прокуратур або їх перші заступники чи заступники у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства, повторних звернень - виключно керівник прокуратури.

Судом встановлено, що у даному випадку жодного повідомлення із роз`ясненням куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав ОСОБА_1 не направлялось, у зв`язку із чим позивач, 17 грудня 2018 року, звернувся до органу, яким кримінальне провадження було закрито 11 жовтня 2016 року, тобто до Харківської місцевої прокуратури №1.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачем не надавалось будь-якої відповіді на звернення ОСОБА_1 , тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності службової особи Харківської місцевої прокуратури № 1 - прокурора Петренка Р. М., яка полягає у нерозгляді вимоги позивача від 17 грудня 2018 року підлягають задоволенню.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Харківську місцеву прокуратуру № 1 - прокурора Петренка Р. М. надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 17.12.2018 року по суті поставлених питань.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року по справі №520/1360/19 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури № 1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року по справі № 520/1360/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 14.06.2019 року