Справа № 420/465/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/465/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі судового засідання Хлевитській С.І.

за участю:

представника позивача - Осадчого А.Ю. (адвоката згідно ордеру),

представника позивача - Єгорова О.О. (адвоката за довіреністю),

представника відповідача - Копиці С.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» (далі - позивач, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», товариство) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Одеській області, контролюючий орган), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16 листопада 2018 року:

- № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 388376,00 грн.;

- № щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, задекларованої в декларації за червень 2017 року у розмірі 64791 грн.;

- № щодо застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

28 лютого 2019 року за вх. №6821/19 через канцелярію суду від позивача надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 04.02.2019 року, зокрема, разом із:

1) позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області (т.1 а.с.145-164), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16 листопада 2018 року:

- № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 388376,00 грн.;

- № щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, задекларованої в декларації за червень 2017 року у розмірі 64791 грн.;

- № щодо застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510,00 грн.

2) квитанцією №84-161/М-1 від 22.02.2019 року про сплату судового збору у розмірі 6,88 грн.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на фактичні обставини справи щодо проведення відповідачем документальної позапланової перевірки ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», за результатами якої складено акт перевірки №2361/15-32-14-07/36970257 від 31.10.2018 року, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.11.2018 року.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийняти податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження цих рішень, подавши скаргу до ДФС України, однак, в результаті її розгляду оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.11.2018 року залишені ДФС України без змін, а скарга - без задоволення.

Позивач не погоджується із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки останні є протиправними та підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Так, позивач зазначає, що зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіряючими за відображеними в акті порушеннями, встановлені та перевірені взаємовідносини з його контрагентами, однак не викладено зміст порушення саме ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» фінансово-господарської діяльності у розумінні приписів ПК України, не зазначені докази, що підтверджують наявність факту порушення; акт перевірки містить лише міркування та припущення податкового органу про неможливість контрагентів позивача здійснювати господарську діяльність, яка ґрунтується виключно на податковій інформації, яка міститься в базах податкового органу, що суперечить вимогам діючого законодавства.

Щодо висновків акту перевірки позивач вказує, що висновок відповідача про порушення позивачем приписів ПК України ґрунтується на підставі встановлених перевіркою господарських взаємовідносин із контрагентами позивача ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», ТОВ «КЛАРТЕК» та ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» та податкової інформації, викладеної по кожному контрагенту.

Заперечуючи наявність порушень з боку позивача за висновками акту перевірки, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» зазначає, що по-перше, відповідач не мав права робити висновок про завищення податкового кредиту за вересень 2017 року у сумі 146068,00 грн., оскільки податковий кредит підтверджено податковими накладними, які виписані продавцями товарів ТОВ «КЛАРТЕК», ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у вересні 2017 року, що випливає з п.201.10. ст.201 ПК України.

При цьому, позивач стверджує, що посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних в даному випадку суперечить приписам п.201.10. ст.201 ПК України, оскільки відповідач не мав права вимагати додаткові документи для підтвердження податкового кредиту.

По-друге, з посиланням на приписи п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України, позивач зазначає, що податкові накладні, отримані з ЄДР податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, як зауважує позивач, з посиланням на приписи ст.44 ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Однак, доречних зауважень до документів бухгалтерського та податкового обліку та невідповідності їх нормам діючого законодавства, які були надані до перевірки, в акті перевірки не зазначено.

Посилання відповідача на те, що видаткові накладні підписані, але неможливо ідентифікувати підпис отримувача, у зв`язку з відсутністю прізвища уповноваженої особи, та на те, що у видаткових накладних відсутні дані щодо місця їх складання, на думку позивача є безпідставними, оскільки вказані видаткові накладні складені у повній відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка не містить вимоги щодо зазначення прізвища особи, що підписує накладні та місця їх складання. Також, позивач вважає, що посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних (ТТН) як підстави доведення порушення позивачем норм податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки ТТН не є підставою для висновку про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.12.2018 року у справі №826/13058/15.

Крім того, як вказує позивач, вимагання посадовими особами контролюючого органу від товариства наказів на відрядження директора до м. Миколаєва та журналів-ордерів по рахунку 372, на підтвердження фактичного підписання договорів є безпідставним, оскільки норми п.7 ст.179,181 ГК України, ст.647 ЦК України жодним чином не передбачають обов`язок підприємства оформляти відрядження для посадової особи до місця укладання договору для його підписання.

По-третє, як вказує позивач, в акті перевірки не зазначено яким чином порушення порядку декларування підприємствами-контрагентами позивача впливає на податковий облік ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», зважаючи на те, що ні Податковий кодекс України, ні інші законодавчі акти з питань оподаткування не ставлять право платника податків на декларування податкового кредиту в залежність від дотримання вимог податкового та іншого законодавства іншими суб`єктами господарювання.

По-четверте, у позовній заяві зазначається, що є безпідставними та такими, що не підтверджуються жодними матеріалами справи висновки акту перевірки щодо відсутності реального ланцюга постачання реалізованих контрагентами ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» товарно-матеріальних цінностей. Позивач зазначає, що жодних заходів, передбачених ПК України ані щодо проведення документальної перевірки контрагентів, ані щодо здійснення зустрічних звірок контрагентів позивача, контролюючим органом не здійснено, що свідчить про те, що у цій частині висновки акту перевірки також ґрунтуються виключно на припущеннях.

По-п`яте, як зазначає позивач, з посиланням на ст.ст.6, 627 ЦК України, при укладенні договорів позивач не мав обов`язку запитувати документальне підтвердження наявності у його контрагентів наявності основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів для можливості здійснення господарської діяльності, іншої подібної інформації. Наявність відкритих державних реєстрів, у т.ч. ДФС України, Єдиного державного реєстру підприємств та фізичних осіб-підприємців України надає можливість пересвідчитись про всі правові підстави діяльності контрагентів, наявність їхньої державної реєстрації, реєстрації платником податку на додану вартість, єдиного податку, податкової адреси, взяття на облік у органах ДФС та інших державних органах, наявність або відсутність податкового боргу.

Разом з цим, позивач вважає, що він не уповноважений будь-яким чином здійснювати перевірку походження товару у своїх контрагентів.

По-шосте, позивач вказує, що зі змісту акту перевірки вбачається, що фактично всі висновки в акті перевірки ґрунтуються не на підставі документів податкового обліку ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», а на аналізі податкової інформації про його контрагентів та їх податкової звітності. Вказане, на думку позивача, з урахуванням вимог ст.ст.71,73,75,83 ПК України свідчить про те, що висновок про порушення податкового законодавства, який став підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтується виключно на припущенні перевіряючих та здійснений всупереч податковому законодавству.

По-сьоме, твердження посадових осіб відповідача про здійснення безтоварних операцій між ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» та його контрагентами є безпідставними, оскільки відсутність у суб`єкта господарювання (контрагента) достатніх матеріальних чи будь-яких інших ресурсів для здійснення господарської діяльності, як і відсутність останнього за юридичною адресою чи неможливість проведення у такого контрагента перевірки, не має наслідком недійсність укладеного ним правочину.

З огляду на викладене, позивач вважає, що висновки акту перевірки здійснені на підставі припущень та міркувань, що не передбачено чинним законодавством.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року судом:

- прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» (з урахуванням поданих уточнень) та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень;

- вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 02.04.2019 року о 10:00 год.

- встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

01 квітня 2019 року за вх. №11723/19 через канцелярію суду від представника відповідача (у встановлений судом строк) до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками до нього та доказами направлення їх копії на адресу позивача по справі (т.1 а.с.198-216,217-241, т.2 а.с.1-49).

З посиланням на обставини та порушення, що відображені та встановлені в акті перевірки від 31.10.2018 року №2361/15-32-14-07/36970257 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬБА - ТЕХ", код за (телефон: 705-10-85, E-mail: ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками: ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ "КЛАРТЕК" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017», відповідач зазначає, що не визнає позов, не погоджується з доводами позивача та вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, зокрема, відповідач зазначає, що по господарським операціям із усіма контрагентами позивача, договори та видаткові накладні не містять даних щодо місця навантаження та розвантаження товару, видаткові накладні підписані, але неможливо ідентифікувати підпис отримувача, у зв`язку з відсутністю прізвища уповноваженої особи. тому неможливо підтвердити отримання товару.

До перевірки не надано товарно-транспортні накладні та жодного документу, який міг би свідчити про якість товару, отриманого від ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "КЛАРТЕК", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ".

Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що підприємство ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "КЛАРТЕК", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" не зареєстровано податкові накладні щодо отримання транспортних послуг, оренди основних засобів, офісних та складських приміщень.

Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "КЛАРТЕК", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ". не зареєстровано податкові накладні на придбання реалізованого товару на користь ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ". Всі ці контрагенти не є імпортерами товару.

Таким чином, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з підприємствами: ТОВ «АЛЬБА - ТЕХ», код за з ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ "КЛАРТЕК" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, встановлено його заниження у загальній сумі 258917 грн., в т.ч. травень 2017 - 112849 грн., вересень 2017 - 146068 грн. та завищення від`ємного значення за червень 2017 у сумі 64791 грн., що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (липень-серпень 2017).

У підготовчому засіданні 02.04.2019 року судом залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву із додатками до нього, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

Окрім того, у підготовчому судовому засіданні 02.04.2019 року судом встановлено сторонам строки для подання інших заяв по суті справи та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.04.2019 року о 10:00 год.

18 квітня 2019 року за вх. №14286/19 через канцелярію суду від представника позивача надійшли зміни до позовної заяви (в частині доповнення підстав позову) з доказами направлення їх копії на адресу відповідача (т.2 а.с.55-79).

У вказаних змінах позивачем, окрім тих же самих доводів та обґрунтувань, що викладені у позовній заяві, лише додатково зазначено про безпідставність застосування штрафної (фінансової санкції) у розмірі 510,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2018 року №.

Як стверджує позивач, ні акт перевірки від 31.10.2018 року №2361/15-32-14-07/36970257, ні відповідь на заперечення на акт перевірки не містить жодного посилання на виявлення факту не ведення доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством та не забезпечення зберігання первинних документів. Натомість, в акті перевірки зазначено про відсутність наказів про відрядження та журналів - ордерів по рахунку 372, які запитувались в ході перевірки, що на думку посадових осіб відповідача є порушенням ст.44 ПК України.

Однак, не зважаючи на відповідь позивача про відсутність вказаних документів в зв`язку із відсутністю потреби в їх складанні, що відображено в акті перевірки, посадові особи дійшли незаконного висновку про порушення вимог ст.44, ст.121 ПК України та безпідставно застосували штрафну санкцію у розмірі 510,00 грн.

У підготовчому засіданні 22.04.2019 року судом залучено до матеріалів справи вищевказані зміни до позовної заяви та прийнято їх до розгляду із поданою позовною заявою, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання. Водночас, у підготовчому засіданні, у зв`язку із змінами до позовної заяви, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/465/19 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 13.05.2019 року о 16 год. 00 хв.

02 травня 2019 року за вх. №15732/19 через канцелярію суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на зміни до позовної заяви разом із доказами направлення його копії на адресу позивача по справі, в якому відповідач, з посиланням на ті ж самі доводи та обґрунтування, що наведені у відзиві, поданому до суду 01.04.2019 року, не погоджується з доводами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову.

У підготовчому судовому засіданні 13.05.2019 року судом залучено до матеріалів справи вищевказаний відзив на позовну заяву, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, представник позивача у підготовчому засіданні зазначив, що у позивача відсутня необхідність у поданні відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року судом закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу №420/465/19 до судового розгляду по суті на 29 травня 2019 року о 14:00 год.

У судовому засіданні 29.05.2019 року судом заслухано вступне слово представника позивача та представника відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи та оголошено перерву у судовому засіданні до 06.06.2019 року об 11:30 год.

05.06.2019 року через канцелярію суду та 06.06.2019 року у судовому засіданні з боку позивача до суду надані додаткові докази на підтвердження, як вказують представники позивача, використання придбаного у його контрагентів товару у господарській діяльності позивача (т.2 а.с.123-250, т.3 а.с.1-181), які, з метою повного та всебічного розгляду справи, судом залучені до матеріалів справи у судовому засіданні 06.06.2019 року.

У судовому засіданні 06.06.2019 року представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, змінах до неї, у наданих під час вступного слова усних поясненнях, та зважаючи на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.06.2019 року заявлений позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзивах на позовну заяву, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, промову в судових дебатах, ознайомившись із заявами сторін по суті справі, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» зареєстровано як юридична особа 05.03.2010 за № 0015899, з 09.03.2010 року перебуває на податковому обліку в Лиманській ОДПI ГУ ДФС в Одеськiй областi та є платником податку на додану вартість з 31.03.2010 року (т.1 а.с.29,131-136).

На підставі направлень від 17.10.2018 року №9234/14-07 та №9233/14-07, виданих ГУ ДФС в Одеській області, згідно з п.п.20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 17.10.2018 року №7933 (т.1 а.с.223-224) посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області з 18.10.2018 року по 24.10.2018 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками: ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» () за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ «КЛАРТЕК» () за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» () за період з 01.09.2017 по 30.09.2017.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, директору ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" Брухно П.М., в ході проведення перевірки товариству надано запити від 18.10.2018 та 24.10.2018 року щодо надання первинних документів (зокрема, товарно-транспортні накладні, документи, що свідчать про якість товару, накази про відрядження директора Брухно П.М. та журнали-ордери по рахунку 372 за періоди підписання договорів) (т.1 а.с.225-226). Однак, як вказує відповідач, оригінали та копії документів до перевірки не надано.

На запити директором ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" Брухно П.М. надано пояснення у пояснювальній записці від 25.10.2018 року (т.1 а.с.227), що перевіркою охоплено період травень,червень та вересень 2017 року, а необхідні документи - табеля використання робочого часу за квітень та серпень не потрапляють в даний період. Також, зазначено, що за перевіряємий термін всі необхідні документи, що підтверджують взаємовідносини підприємства з контрагентами були надані раніше.

Накази про відрядження, а також журнал-ордер з рахунку 372 на підприємстві ТОВ «АЛЬБА-TEX» не видавалися та не велися, оскільки згідно з договорами з контрагентами, які складені в м. Миколаєві, поставка запчастин та комплектуючих виконувалися силами (за рахунок) постачальників і ТОВ «АЛЬБА-TEX» отримувало запчастини та комплектуючі в місці проведення ремонтних робіт.

Також, відповідачем зазначено, що перевіряючими складено акт про ненадання документів в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт від 31.10.2018 року №2361/15-32-14-07/36970257 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», (тел. 705-10-85, E-mail: ») з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками: ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ «КЛАРТЕК» (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017» (т.1 а.с.28-55, 228-241), яким встановлено порушення ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ»:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 258517 грн., в т.ч. травень 2017 - 112849 грн., вересень 2017 - 146068 грн.; завищення від`ємного значення за червень 2017 у сумі 64791 грн., що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

- п. 44.1, п. 44.3, ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із висновками, викладеними у вказаному акті перевірки, позивачем подано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на цей акт (т.1 а.с.1-14).

За результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем надано відповідь від 14.11.2018 року №16109/10/15-32-14-07-08 «Про результати розгляду заперечення на акт позапланової перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 31.10.2018 року №2361/15-32-14-07/36970257» (т.1 а.с.15-19), згідно якої висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі вказаного акту перевірки, з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийняті:

- податкове повідомлення рішення форми «Р» від 16.11.2018 року № , яким позивачу за порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «податок на подану вартість» у загальному розмірі 388376 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 258917 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 129459 грн.(т.1 а.с.56, т.2 а.с.20 - зворотній бік);

- податкове повідомлення рішення форми «В4» від 16.11.2018 року № , яким позивачу за порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 64791 грн. за червень 2017 року (т.1 а.с.57, т.2 а.с.20);

- податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 16.11.2018 року № , яким позивачу за порушення п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн.

До вказаних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 16.11.2018 року № та № складено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за актом перевірки ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» (т.1 а.с.59).

Судом встановлено, що не погоджуючись із даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, та подав на ці рішення скаргу від 23.11.2018 року до ДФС України (т.1 а.с.165-185).

За результатом розгляду скарги позивача, рішенням ДФС України від 21.12.2018 року № 41403/6194-99-11-04-01-25, залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 16.11.2018 року №, №, №, а скаргу товариства - без задоволення (т.1 а.с.60-66, т.2 а.с.22-24а).

Не погодившись з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийнятими Головним управлінням ДФС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями від 16.11.2018 року, позивач оскаржив їх в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що винник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні податкові повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосовано штрафну санкцію, базуються на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: п. 44.1, п.44.3 ст.44, п.198.1, 198.3 ст.198, п.121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

У п.2.8 акту перевірки зазначається перелік комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМ, інформація та матеріали, яких використані під час перевірки, а саме: АІС «Податковий блок»; «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України»; архів електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (ЄРПН); результати опрацювання зібраної податкової інформації від 20.11.2017 №259/1/14-29-14-08/41206809 по ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" (), з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та постачальниками за квітень - липень 2017р., результати опрацювання зібраної податкової інформації від 30.10.2017 №215/14-29-14-08/41508801 по ТОВ "КЛАРТЕК" (), з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та постачальниками за вересень - жовтень 2017 р., результати опрацювання зібраної податкової інформації від 31.10.2017 №220/14-29-14-08/41384758 по ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (), з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та постачальниками за липень - жовтень 2017р.

У п.3 акту перевірки «Перевірка відомостей щодо взаємовідносин ТОВ «АЛЬБА - ТЕХ», код за з ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ "КЛАРТЕК" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017» зазначається, що для проведення перевірки повноти відображення в обліку та звітності операцій по господарських відносинах з ТОВ "КЛАРТЕК" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», товариству надано запит від 11.12.2017 №13181/10/15-32-14-07-08 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень», на який отримано відповідь від ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» від 20.12.2017 року №165 (вх. 244/10/15-32 від 10.01.2018) із копіями первинних документів: договір купівлі-продажу 28 від 01.09.17р. з ТОВ "КЛАРТЕК", видаткові та податкові накладі за вересень 2017 року (перелік яких наведено в акті), платіжні доручення за жовтень 2017 року.

Для проведення перевірки повноти відображення в обліку та звітності операцій по господарських відносинах з ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», товариству надано запит від 21.12.2017 №13747/10/15-32-14-07-08 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень», на який отримано відповідь від ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» від 15.01.2018 року № 2 (вх. 548/10/15-32 від 17.01.2018) із копіями первинних документів: договір купівлі-продажу №19/3 від 28.08.17р. з ТОВ " ДРИМ ТАЙМ "; видаткові та податкові накладні за вересень 2017 року, платіжні доручення за вересень 2017 року.

Для проведення перевірки повноти відображення в обліку та звітності операцій по господарських відносинах з ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», товариству надано запит від 22.11.2017 №12230/10/15-32-14-07-08 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень», на який отримано відповідь від ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» від 05.02.2018 року № 8 (вх. 1744/10/15-32 від 08.02.2018) із копіями первинних документів: договір купівлі-продажу №170428 від 28.04.17р. з ТОВ "АЛЬ-ТЕКС"; видаткові та податкові накладі за травень, червень 2017 року (перелік яких наведено в акті), платіжні доручення за червень 2017 року.

Копії вказаних запитів та відповідей на них надано до суду представником відповідача (т.1 а.с.217-222).

Щодо взаємовідносин ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» з ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» () за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, з ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» та ТОВ «КЛАРТЕК» за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 по придбанню товарів, в п.п.3.1-3.3 акту перевірки зазначається наступне.

З посиланням на умови договорів купівлі-продажу від 28.04.2017 року №170428 укладеного ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» як покупцем з ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" як постачальником, від 28.08.2017 №19/3, укладеного ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» як покупцем з ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" як постачальником, від 01.09.2017 №28, укладеного ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» як покупцем з ТОВ "КЛАРТЕК" як постачальником, в акті перевірки зазначається, що відповідно до п.3.2. цих договорів поставка товару здійснюється автотранспортом «Постачальника» за його рахунок, але до перевірки не надано товарно-транспортні накладні. Крім того, умовами договорів не передбачено місце навантаження та розвантаження товару.

Для підтвердження фактичного підписання договорів у м. Миколаєві, підприємству ТОВ «АЛЬБА-TEX» було надано запит від 24.10.2018 щодо надання первинних документів, а саме: наказів про відрядження директора Брухно П.М . та журналів-ордерів по рахунку 372 за періоди підписання договорів, однак ТОВ «АЛЬБА-TEX» наказів про відрядження директора Брухно П.М. та журналів-ордерів по рахунку 372 за періоди підписання договорів до перевірки не надано, а надані письмові пояснення з цього питання.

Відповідач зазначає, що за наданими видатковими накладними ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" отримано товар від:

- ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" на загальну суму 1065842,60 грн., в т.ч. ПДВ - 177640,43 грн.;

- ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" на загальну суму 427060,80 грн., в т.ч. ПДВ - 71176,80 грн.;

- ТОВ "КЛАРТЕК" на загальну суму 449348,49 грн., в т.ч. ПДВ - 74891,41 грн.

Всі видаткові накладні підписані, але неможливо ідентифікувати підпис отримувача, у зв`язку з відсутністю прізвища уповноваженої особи, та у них відсутні дані щодо місця їх складання.

Таким чином, у акті зазначається, що договори та видаткові накладні не містять даних щодо місця навантаження та розвантаження товару, а тому неможливо підтвердити отримання товару.

Перелік вказаних видаткових накладних, а також, податкових накладних:

- по ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" за травень та червень 2017 року із зазначенням номенклатури товару та його вартості, наведено на сторінках 6-7 акту перевірки;

- ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" за вересень 2017 року із зазначенням номенклатури товару та його вартості, наведено на сторінках 12-13 акту перевірки;

- ТОВ "КЛАРТЕК" за вересень 2017 року із зазначенням номенклатури товару та його вартості, наведено на сторінках 17-20 акту перевірки.

Суми ПДВ по вказаним податковим накладним включено ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди та відповідає даним додатку 5 до декларацій з податку на додану вартість за травень, червень та вересень 2017 року та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" перераховано на розрахунковий рахунок: ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" грошові кошти у загальній сумі 1065842,60 грн., ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" грошові кошти у загальній сумі 427060,80 грн., ТОВ "КЛАРТЕК" кошти у загальній сумі 449348,49 грн.

В бухгалтерському обліку зазначені операції по ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" відображені по ДТ 209 КТ631, ДТ 6411 Кт631, ДТ 631 Кт311.

В акті також зазначається, що товариством не надано товарно-транспортні накладні та жодного документу, який міг би свідчити про якість товару, отриманого від ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК".

Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що підприємство ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" не зареєстровано податкові накладні щодо отримання транспортних послуг, оренди основних засобів, офісних та складських приміщень.

Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" не зареєстровано податкові накладні на придбання реалізованого товару на користь ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ". Коди УКТЗЕД придбаного товару, наведених у податкових накладних, не відповідають кодам УКТЗЕД реалізованого товару підприємству ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ".

При цьому, відповідачем в акті перевірки наводиться детальний перелік товарів, що придбавались його контрагентами, та перелік товарів, що реалізовано ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" у періоді з 01.05.2017 по 30.06.2017 року та з 01.09.2017 по 30.09.2017 року.

Водночас, як вказано в акті перевірки, ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" не є імпортерами реалізованого товару.

Окрім цього, акт перевірки містить посилання на отриману податкову інформацію ГУ ДФС в Миколаївській області за період декларування ПДВ квітень-липень 2017 року по ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", за період липень-жовтень 2017 року по ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та за період вересень-жовтень 2017 року по ТОВ "КЛАРТЕК", згідно якої зазначається, що відсутність у ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" необхідних виробничих ресурсів та/або з урахуванням змісту і специфіки вказаних операцій, яка передбачає наявність основних засобів, об`єктів оподаткування, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту (зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення), забезпечення спеціальних умов для зберігання товарів, придбання і реалізацію яких документально оформлено при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та покупцями, а також враховуючи, що відповідні сторонні послуги з експлуатації основних засобів та обладнання не придбавалися, вбачається відсутність об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" та їх контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів/послуг, їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання.

Також, у вказаній податковій інформації, з посиланням на результати аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних за період квітень-липень 2017 року по ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", за період липень-жовтень 2017 року по ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та за період вересень-жовтень 2017 року по ТОВ "КЛАРТЕК", зазначається, що вказані товариства реалізовували продукцію, відмінну від придбаної, та надавали послуги при відсутності необхідної кількості трудових ресурсів та основних засобів.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Таким чином, з урахуванням усього вищенаведеного, в акті перевірки зазначається, що проведеним аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" господарські операції з отримання та реалізації товару оформлялись лише в паперовому вигляді. Товар номенклатури реалізації на ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" не придбавався, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про нереальність господарської операції по придбанню у ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" товарів.

Виходячи з наведеного, ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК", які були постачальниками ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" у періоді травень-червень, вересень 2017, здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

У п.3.4 акту перевірки зазначається, що на підставі порушень, викладених у пункті 3.1- 3.3 акту встановлено, що ТОВ "АЛЬ-ТЕКС", ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" та ТОВ "КЛАРТЕК" не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Виходячи із вищевикладеного, у акті перевірки зазначається, що недоведеність реальності здійснення ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Також, в акті вказано, що у ході перевірки встановлено порушення, яке викладено у п. 3.1 акту перевірки, що вплинуло на показники рядку 16.1 Декларацій "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду" за липень-серпень 2017 року.

Таким чином, ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" порушено розділ 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Мінфіну України від 28.01.2016 № 21, в результаті чого, підприємством завищено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду за липень-серпень 2017 року.

Отже, відповідач в акті перевірки дійшов висновку, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «АЛЬБА - ТЕХ», код за з підприємствами: з ТОВ "АЛЬ-ТЕКС" (код за ) за період з 01.05.2017 по 30.06.2017, ТОВ "КЛАРТЕК" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, ТОВ "ДРИМ ТАЙМ" (код за ) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017, встановлено його заниження у загальній сумі 258917 грн., в т.ч. травень 2017 - 112849 грн., вересень 2017 - 146068 грн. та завищення від`ємного значення за червень 2017 у сумі 64791 грн., що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (липень-серпень 2017).

Суд погоджується з вказаними вище висновками акту перевірки щодо порушення позивачем вимог ст.44.1, п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.11.2018 року №, №, та досліджуючи фактичність проведених господарських операцій між позивачем і його контрагентами, та їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, включення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" є: ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів (т.1 а.с.131-136).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» як замовником (покупцем) укладено із його контрагентами (постачальниками) договори, а саме з:

- ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» (постачальник) договір купівлі-продажу № 19/з від 28.08.2017 року (т.1 а.с.67-69);

- ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» (постачальник) договір купівлі-продажу № 170428 від 28.04.2017 року (т.1 а.с.110-111);

- ТОВ «КЛАРТЕК» (постачальник) договір купівлі-продажу № 28 від 01.09.2017 року (т.1 а.с.86-87).

Слід зазначити, що істотні умови вищевказаних договорів купівлі-продажу № 19/з від 28.08.2017 року та № 170428 від 28.04.2017 року є ідентичними між собою. За основними (істотними) умовами вказаних вище договорів, визначено наступне:

1.1. «Постачальник» продає, а «Замовник» купує запасні частини за цінами, зазначеними в рахунку;

1.2. «Постачальник» зобов`язується поставити в термін і передати у власність «Замовника» затверджені запасні частини;

1.3. «Замовник» зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором;

2.1. Кількість і асортимент запасних частин фіксується в рахунку-фактурі, видатковій накладній;

3.1. Датою поставки є дата отримання «Замовником» товару згідно приймально-передавального акта або видаткової накладної, оформлених згідно з вимогами та підписаними сторонами;

3.2. Поставка товару здійснюється автотранспортом «Постачальника» за його рахунок (до місця проведення робіт);

4.1. «Замовник сплачує за товар, який поставляється за цінами, вказаними у рахунку;

10.1. Цей Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 р.;

11.2. На кожну окрему поставку, обсяги і терміни постачання будівельних матеріалів, сторонами узгоджуються в додатках;

11.3. Передбачено, що цей договір складено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, перший з яких зберігається у «Замовника», другий - у «Постачальника».

Позивачем в якості доказів виконання вищевказаного договору купівлі-продажу № 19/з від 28.08.2017 року (ТОВ «ДРИМ ТАЙМ» (постачальник) надано до суду в копіях: видаткові накладні № 82 від 05.09.2017 та № 77 від 01.09.2017 року (т.1 а.с.70-71), платіжні доручення: № 229 від 08.09.2017 року та № 241 від 21.09.2017 року (т.1 а.с.72), податкові накладні від 05.09.2017 року № 6 та від 01.09.2017 року № 1 (т.1 а.с.85).

При цьому, суд зазначає, що по товарам, зазначеним у цих видаткових накладних, відсутні жодні акти списання або інші документи на підтвердження їх оприбуткування на підприємстві позивача та їх використання.

Разом з цим, з боку позивача в якості доказів виконання вищевказаного договору № 170428 від 28.04.2017 року (ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» (постачальник) надано до суду в копіях:

- видаткові накладні, виписані у період травень-червень 2017 року (т.1 а.с.112-117), платіжні доручення за травень-липень 2017 року (т.1 а.с.118-121), податкові накладні: від 03.05.2017 року №9, від 11.05.2017 № 13, від 22.05.2017 № 27, від 26.05.2017 № 48, від 01.06.2017 № 1, від 19.06.2017 № 23 (т.1 а.с.122-130).

Також, в матеріалах справи наявні відомості щодо руху матеріалів по складу ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» по рахунку № 209 за травень та червень 2017 року (т.1 а.с.73-75,78-80), акти списання № 5 від 31 травня 2017 року та № 6 від 30 червня 2017 року (т.1 а.с.76-77,81-82), які позивачем надано у якості доказів використання придбаних запчастин.

При цьому, суд зазначає, що по товарам, зазначеним у видаткових накладних №№42,28,57 за травень 2017 року, №90 за червень 2017 року відсутні жодні акти списання або інші документи на підтвердження їх оприбуткування на підприємстві позивача та їх використання.

В свою чергу, згідно договору купівлі-продажу № 28 від 01.09.2017 року, укладеного позивачем із ТОВ «КЛАРТЕК» (продавець), «Продавець» зобов`язується поставити узгодженими партіями «Покупцеві» запасні частини, надалі - «Товар», зазначені в додатках: додаткових угодах до даного Договору, видаткових накладних, рахунках-фактурах на кожну партію «Товару», які є невід`ємною частиною договору, а «Покупець» приймає на себе обов`язки прийняти і сплатити кожну партію «Товару».

Згідно з п.2.1, п.2.2 Договору № 28 поставка «Товару», здійснюється на кожну партію запасних частин після оформлення рахунку-фактури, видаткової накладної. Поставка «Товару» здійснюється транспортом «Продавця», за його рахунок до місця проведення робіт.

Відповідно до п.3.1,3.2 Договору № 28 «Продавець» виконує передачу «Товару» в повній відповідності до умов цього Договору та передає «Покупцеві» необхідну документацію.

Згідно з п. 5.1. Договору № 28 «Покупець» виконує оплату за замовлений «Товар» на розрахунковий рахунок «Продавця».

Згідно з п.6.1, п.6.2 Договору № 28 «Продавець» гарантує, що поставлений «Товар» відповідає технічним вимогам Заводу - Виробника. Термін гаранти встановлюється - 6 (шість) місяців з моменту поставки і обмежується заміною необхідної запасної частини, за рахунок «Продавця».

Відповідно до п. 7.1. Договору № 28 вищезазначений договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2017 року.

Позивачем в якості доказів виконання вищевказаного договору купівлі-продажу № 28 від 01.09.2017 року надано до суду в копіях:

- видаткові накладні, виписані за вересень 2017 року (т.1 а.с.88-91), платіжні доручення за жовтень-листопад 2017 року (т.1 а.с.92-94), податкові накладні від 08.09.2017 року №9, від 19.09.2017 № 23, від 21.09.2017 №29, від 25.09.2017 №30 (т.1 а.с.102-109).

Також, в матеріалах справи наявні відомості щодо руху матеріалів по складу ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» по рахунку № 209 за вересень 2017 року (т.1 а.с.95-97), акт списання № 9 від 29 вересня 2017 року (т.1 а.с.98-99), які позивачем надано у якості доказів використання придбаних запчастин по вказаним накладним. При цьому, з вказаного акту вбачається, що не по всім товарам, визначеним у цих видаткових накладних було здійснено їх списання як використаних.

Водночас, суд зауважує на тому, що у всіх актах списання зазначено, що товари списані у зв`язку із тим, що «зробилися непридатними», в той час як представник позивача посилався на те, що вони були використані для здійснення технічного обслуговування тепловозів, яке здійснював позивач його замовникам.

Окрім того, з боку позивача до суду надано довідки про облікову чисельність працівників ремонтної бригади ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» за 2 та 3 квартали 2017 року (т.1 а.с.100-101), у якості доказів наявності у позивача, зокрема, працівників, які здійснюють роботи за основним видом діяльності позивача.

Також, на пропозицію суду, з боку позивачу були надані докази, як стверджує позивач, подальшого використання придбаних ним запчастин у господарській діяльності позивача, зокрема, договори на виконання робіт (технічне обслуговування) із додатками до них, актами приймання-передачі виконаних робіт, тощо (т.2 а.с.146-250, т.3 а.с.1-180).

Суми ПДВ з податкових накладних позивачем включено до складу податкового кредиту у деклараціях з ПДВ за відповідні періоди травень-червень, вересень 2017 року, та відображено у додатку 5 до даних декларацій (т.2 а.с.130-139).

Інших доказів на виконання вищевказаних договорів, укладених позивачем із його контрагентами по господарським операціям, за якими проводилась перевірка, та правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум, з боку позивача до суду надано не було.

Досліджуючи правомірність включення позивачем спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту, суд виходить з наступного.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст. 9 цього ж Закону.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок формування податкового кредиту з 01.01.2011 року визначений ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено, що 198.6. не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв`язок, суд критично ставиться до зазначених вище документів як до доказів фактичного отримання позивачем товарів від його контрагентів, та використання саме цих товарів у власній господарській діяльності, та погоджується із встановленими ДПІ порушеннями щодо заниження податку на додану вартість по вказаним господарським операціям позивача з його контрагентами, з огляду на наступне.

Стосовно наданих позивачем вищезазначених первинних документів щодо господарських операцій із його контрагентами, що перелічені в акті перевірки, за договорами купівлі-продажу товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п.14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Суд зазначає, що у видаткових накладних від ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», ТОВ «КЛАРТЕК» що надані позивачем, наявні лише підписи осіб у графах "Від постачальника" та "Отримав (ла)", із проставленням печаток підприємств, однак в них відсутні прізвища, посади осіб, які їх підписали (для ідентифікації власників підпису).

Щодо посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних у позивача, що є додатковим підтвердженням нереальності оформлених господарських операцій, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

За змістом підпунктів 11.4 та 11.6 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

Згідно з п.1 постанови №207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах:

- фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

- товарно-транспортна накладна;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Так, відповідно до п.2 вказаної постанови №207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб:

- накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - ТТН не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей.

Суд зазначає, що відсутність ТТН, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом. Тому питання щодо наявності ТТН, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 14.02.2019 року по справі № 826/19419/13-а.

Суд зазначає, що відповідно до п.2.2 договору купівлі-продажу між ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» та ТОВ «КЛАРТЕК», п. 3.2 договору купівлі продажу між ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» та ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», п.3.2 договору купівлі-продажу між ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» та ТОВ «КЛАРТЕК» доставка товару, який згідно вказаних договорів, придбавався, здійснювалась транспортами «Постачальників», тобто ТОВ «КЛАРТЕК», ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», ТОВ «ДРИМ ТАЙМ».

Таким чином, з огляду на вищенаведене судом, враховуючи викладені правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то, при розгляді справи має враховуватись наявність у позивача інших документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання в господарській діяльності позивача.

Крім того, суд враховує твердження відповідача, що згідно даних ЄРПН жоден із контрагентів позивача не здійснював придбання переліченої номенклатури товарів (у видаткових та податкових накладних) за весь період діяльності.

Так, судом встановлено, що контрагенти позивача:

- ТОВ "КЛАРТЕК", код за , зареєстроване як юридична особа 08.08.2017 року, платником ПДВ є з 01.09.2017 року та 18.01.2018 року анульовано реєстрацію платника податків (т.2 а.с.25-31) (взаємовідносини з позивачем відбулися у вересні 2017 року);

- ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», код за , зареєстроване як юридична особа 10.03.2017 року, платником ПДВ є з 01.04.2017 року, анульовано реєстрацію платника податків 01.09.2017 року (т.2 а.с.32-39) (взаємовідносини з позивачем відбулися за період з 01.05.2017 по 30.06.2017);

- ТОВ «ДРИМ ТАЙМ», код за , зареєстроване як юридична особа 08.06.2017 року, платником ПДВ є з 01.07.2017 року (т.2 а.с.40-48) (взаємовідносини з позивачем відбулися за період з 01.09.2017 по 30.09.2017).

Отже, як вбачається з викладеного, контрагент позивача ТОВ "КЛАРТЕК" зареєстрований як юридична особа у серпні 2017 року, з 01.09.2017 року є платником ПДВ та вже 01.09.2017 року позивач уклав з ним договір, а перша видаткова накладна виписана вже 08.09.2017 року. Контрагент позивача ТОВ «АЛЬ-ТЕКС» зареєстрований як юридична особа у березні 2017 року, з 01.04.2017 року є платником ПДВ та вже 28.04.2017 року позивач уклав з ним договір, а перша видаткова накладна виписана вже у травні 2017 року.

Тобто, ці контрагенти були зареєстровані як платники ПДВ тільки у тому місяці, в якому позивачем був укладений з ними договір. При цьому, у контрагентів позивача ТОВ «АЛЬ-ТЕКС», ТОВ "КЛАРТЕК" свідоцтво платника ПДВ було діючими лише незначний проміжок часу після його реєстрації.

Суд зазначає, що позивачем не мотивовано належним чином і, за яких обставин та в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між ним та його задекларованими контрагентами, хто персонально брав у цьому участь у цьому, яким чином позивачем перевірялися вказані контрагенти на можливість виконання ними операцій за вказаними договорами, зважаючи на дати державної реєстрації контрагентів позивача, реєстрації їх як платників ПДВ, на види їх діяльності, які вони здійснюють (основний вид діяльності), а також на віддаленість знаходження позивача та його контрагентів.

Також, як вже зазначено судом, за той незначний період діяльності контрагентів позивача, до моменту так званої реалізації ними товарів позивачу за номенклатурою, наведеною у видаткових та податкових накладних, ці контрагенти не придбавали взагалі такий товар за номенклатурою, на які виписувалися ними як продавцями видаткові та податкові накладні на ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ».

Таким чином, в даних конкретних правовідносинах, враховуючи вищевказане судом, відсутність товарно-транспортних накладних по всім господарським операціям позивача із його контрагентами, відсутність придбання контрагентами позивача товарів за весь період їх діяльності, які ними згідно видаткових накладних були реалізовані на ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», не можуть в повній та достатній мірі свідчити про фактичне проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із позицією відповідача, що товари, оформлення яких за номенклатурою здійснено на адресу ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ», та які згідно наданих пояснень були використані підприємством, мають невідоме джерело походження та не мають відношення до вищенаведених контрагентів позивача.

Виходячи із вищевикладеного у сукупності, суд зазначає, що недоведеність реальності здійснення ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача накладних та податкових накладних, виписаних контрагентами позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного отримання товару, і не дають можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум до складу податкового кредиту. Наявність вказаних накладних та податкових накладних не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 по справі №21-15а15: "… для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. За відсутності ж факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів …".

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-1513а16: "… господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. (…) Потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій …".

Крім того, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-2239а16 дійшла до такого висновку: "… недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …".

Як зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 по справі №21-1440а16: "… Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. (…) недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …".

Водночас Верховний Суд зазначає, що наявність первинних документів, які мають обов`язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування валових витрат та податкового кредиту за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди.

Таким чином, ТОВ "АЛЬБА-ТЕХ" взяло на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від спірних контрагентів, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема у вигляді непідтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту.

Вказаний висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 травня 2018 року (справа №815/3501/15, адміністративне провадження №К/9901/8244/18).

Суд зазначає, що підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів, робіт, послуг продавцем (постачальником) та їх отримання покупцем (отримувачем), а також документи, що підтверджують факт використання вказаних товарів, робіт, послуг у власній господарській діяльності.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Водночас, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об`єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 15.01.2019 року по справі №826/14534/16.

Вищенаведене, з урахуванням встановлених обставин, на думку суду, не дає підстав вважати реально здійсненими господарські операції між позивачем та його контрагентами, та навпаки свідчить про те, що позивач, при здійсненні ним підприємницької діяльності на власний ризик, діяв без належної обачності та обережності щодо обрання ним своїх контрагентів.

Сукупність обставин у даній справі, а саме, відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій обумовлюють правомірність висновків податкового органу з питання формування позивачем податкового кредиту.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами щодо отримання товарів та враховуючи недоведеність подальшого використання саме цих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ у відповідних податкових деклараціях.

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.11.2018 року № про накладення штрафу у розмірі 510,00 грн., суд виходить з наступного.

Так, спірне рішення базується на висновках податкового органу про порушення ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» п.44.1, п.44.3 ст.44, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України.

Вказані висновки перевіряючих обґрунтовані тим, що позивачем не надано до перевірки накази про відрядження, а також журнали-ордери з рахунку 372 в частині відрядження у ті дати, в яких були укладені договори із вищевказаними контрагентами-постачальниками позивача.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Як стверджує позивач, на підприємстві ТОВ «АЛЬБА-TEX» не видавалися та не велися накази про відрядження, а також журнал-ордер з рахунку 372, оскільки згідно з договорами, укладеними з контрагентами, які складені в м. Миколаєві, поставка запчастин та комплектуючих виконувалися силами (за рахунок) постачальників і ТОВ «АЛЬБА-TEX» отримувало запчастини та комплектуючі в місці проведення ремонтних робіт.

При цьому, у судовому засіданні 29.05.2019 року представник позивача зазначив, що договори, які були предметом перевірки укладались між позивачем та його контрагентами шляхом їх направлення їх поштовим зв`язком.

Суд зазнає, що у податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Суд зазначає, що за відсутності відповідних наказів про відрядження у позивача не виник обов`язок по веденню їх обліку та по веденню журналу-ордеру з рахунку 372.

Водночас, жодним законодавчим актом не визначено, що господарські договори мають укладатися лише з особистою присутністю його сторін при укладанні.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки договори, які були предметом перевірки, за твердженням позивача укладались між позивачем та його контрагентами шляхом їх направлення поштовим зв`язком, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.11.2018 року № у розмірі 510,00 грн. є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Решта доводів позивача та відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 6798,27 грн. згідно платіжного доручення №26 від 21.01.2019 року (т.1 а.с.6), та у розмірі 6,88 грн. згідно квитанції №84-161М/1 від 22.02.2019 року, таким чином загальна сума судового збору сплаченого позивачем складає 6805,15 грн.

При цьому судом встановлено, що ціна позовну у даній справі, оскільки позов містить усі вимоги майнового характеру, складає 453677 грн. (загальна сума, яка визначена в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд при розгляді даної справи дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви та, відповідно, про наявність підстав для скасування податкового повідомлення рішення від 16.11.2018 року №, якими до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 510 грн.

Тобто, у відсотковому співвідношенні судом задоволено 0,1124% розміру позовних вимог ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» (510 грн. (сума задоволених вимог) х 100% : 453677 грн. (загальна ціна (сума) позову).

З урахуванням часткового задоволення позовної заяви майнового характеру ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» у розмірі, що становить 0,1124 % від суми заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, становить 7,65 грн. (6805,15 грн. (загальна сума судового збору) х 0,1124%), пропорційно до розміру задоволених вимог.

06.06.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 90, 120, 139, 193, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬБА-ТЕХ» (вул. Центральна, 20, смт. Комінтернівське, Одеська обл., 67500) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.11.2018 року № , № , № - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.11.2018 року №.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ТОВ «АЛЬБА-ТЕХ» (, адреса: вул. Центральна, 20, смт. Комінтернівське, Одеська обл., 67500) судовий збір у розмірі 7,65 грн. (сім гривень 65 копійок) пропорційно до розміру задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.06.2019 року.

Суддя О.М. Соколенко

.