Справа № 1640/2475/18
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

18 червня 2019 року

справа №1640/2475/18

адміністративне провадження №К/9901/13149/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд"

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у складі судді Кукоби О.О.

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у складі суддів Ральченка І.М., Бершова Г.Є., Шевцової Н.В.,

у справі №1640/2475/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання незаконною та протиправною відмови,

У С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про визнання незаконною та протиправною відмови податкового органу у проведенні перевірки відомостей та фактів, що можуть свідчити на користь позивача в частині здійснення господарських операцій по контрагентам ТОВ "Будресурс-К" та ТОВ "Інтербуд-Центр" за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

20 листопада 2018 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій висновувалися з правомірності відмови податкового органу в проведенні перевірки Товариства, оскільки періоди господарських операцій позивача з вказаними контрагентами вже були предметом іншої перевірки, за результатами якої позивачу здійснені донарахування грошових зобов`язань, які є узгодженими, так як пройшли процедуру судового оскарження.

У травні 2019 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що право на повторне проведення перевірки позивача передбачено підпунктом 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 та пунктом 78.2 статті 78 Податкового кодексу України. Жодних застережень і виключень вказані норми не містять. Посилається на те, що судами попередніх інстанцій не надано оцінку експертному висновку, яким спростовані висновки податкового органу, зроблені при проведенні первинної перевірки Товариства.

17 травня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребувано справу №1640/2475/18 з Полтавського окружного адміністративного суду.

28 травня 2019 року справа №1640/2475/18 надійшла на адресу Верховного Суду.

29 травня 2019 року у Верховному Суді зареєстровано відзив на касаційну скаргу відповідача, у якому податковий орган просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 квітня 2015 року податковим органом на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Будресурс-К" та ТОВ "Інтербуд-Центр" за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 22 квітня 2015 року №1846/16-01-22-03-13/01547628 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акта перевірки встановлені порушення позивачем:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в частині заниження суми податку на прибуток за 2013 рік у зв`язку з включенням до складу витрат операцій з ТОВ "Будресурс-К" у розмірі 178754,00 грн;

- пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4, пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в зв`язку з віднесенням до складу податкового кредиту сум податок на додану вартість по придбанню товарно-матеріальних цінностей, будівельних та ремонтних робіт у ТОВ "Будресурс-К" та ТОВ "Інтербуд-Центр" у загальній сумі 229181,00 грн.

13 травня 2015 року на підставі акта перевірки контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток у загальному розмірі 268131,00 грн (за основним платежем - 178751,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 89377,00 грн).

Товариство, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням, оскаржило його в судовому порядку.

06 жовтня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду у справі №816/2703/15, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року та Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ТОВ "Укрторгбуд" відмовлено.

Відтак, визначена податковим повідомленням-рішенням від 13 травня 2015 року № сума грошового зобов`язання є узгодженою.

15 червня 2018 року Товариство звернулось до податкового органу з заявою про проведення позапланової перевірки, яку мотивувало одержанням висновку судового експерта про спростування висновків, викладених у акті податкового органу від 22 квітня 2015 року №1846/16-01-22-03-13/01547628.

23 червня 2018 року відповідач листом №14166/10/16-31-14-05-18 повідомив платника податків про те, що результати перевірки позивача оскаржені та узгоджені у судовому порядку, тому відсутні підстави для проведення позапланової перевірки позивача.

Перевіривши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для їх скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право вимагати від контролюючих органів проведення перевірки відомостей та фактів, що можуть свідчити на користь платника податків.

Статтею 78 Податкового кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для проведення документальних позапланових перевірок податковими органами суб`єктів господарювання.

За змістом абзацу 1 пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Суд зазначає, що на перевірки, що проводяться за зверненням платника податків, не поширюються обмеження у підставах, визначених у пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проте необхідність проведення документальної позапланової перевірки за заявою платника податків визначається з урахуванням наявності обставин для її проведення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач у якості підстави для проведення повторної перевірки правомірності формування Товариством витрат за 2013 рік у заяві від 15 червня 2018 року посилався на одержання висновку судової економічної експертизи від 08 червня 2018 року № 837/838, проведеної за заявою позивача.

Як зазначено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, висновок експерта не є первинним документом у розумінні податкового законодавства, у зв`язку з чим одержання платником податків такого висновку не є безумовною підставою для проведення документальної перевірки.

Зважаючи на викладене, у контролюючого органу відсутні правові підстави не брати до уваги факт узгодження грошового зобов`язання платником податків, з огляду на обставини, на які посилається платник податків в обґрунтування своєї заяви до контролюючого органу про проведення позапланової перевірки, та з цією метою призначати проведення позапланової документальної перевірки з питань та за період, які вже перевірялись.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 816/142/16.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки період перевірки та її суб`єктний склад охоплений під час перевірки, проведеної 22 квітня 2015 року, тому у податкового органу відсутні підстави для проведення повторної перевірки за той же період і з тими ж контрагентами, відтак відмова контролюючого органу в проведенні перевірки відомостей та фактів, що, на думку позивача, можуть свідчити на його користь в частині здійснення господарських операцій з ТОВ "Будресурс-К" та ТОВ "Інтербуд-Центр" за період з 01 січня 2013 року по 31 грудень 2014 року, викладена в листі від 23 червня 2018 року, є обґрунтованою.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Позивач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно спірних правовідносин, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгбуд" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №1640/2475/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер