Справа № 826/12799/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2019 року №826/12799/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, треті особи - ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", Приватне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Укртранс", про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1 , (далі - позивач, ОСОБА_1 ), до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, (далі - відповідач), про:

1) визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 року, прийнятого відповідачем (номер запису 24102253, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 );

2) визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22.12.2018 року, прийнятого відповідачем (номер запису 24102382, заборона нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).

Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито про

вадження в адміністративній справі №826/12799/18, (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , (далі - третя особа-1, ОСОБА_2 ), Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", (далі - третя особа-2, ПАТ АБ "Укргазбанк"), Приватне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Укртранс", (далі - третя особа-3, ПАТ "АК "Укртранс").

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно здійснено державну реєстрацію обтяжень на квартиру, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено неправдиві відомості щодо власника майна.

Відповідач та треті особи у встановлений строк не подали відзиву на позовну заяву (пояснень).

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

12.10.2015 року, на підставі договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на ? квартири АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру на момент її продажу 12.10.2015 року було зареєстровано за ПАТ "АК "Укртранс", що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 12.04.2013 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2018 р. №114266075, відповідачем 22.12.2017 року було здійснено державну реєстрацію обтяжень квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, прийняті наступні рішення:

- про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22.12.2017 року (іпотека, номер запису 24102252);

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22.12.2017 року (заборона на нерухоме майно, номер запису 24102382).

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві помилково зазначено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38906585 прийнято 22.12.2018 року, а не 22.12.2017 року, а також помилково зазначено номер запису про іпотеку 24102253 замість 24102252.

Державна реєстрація вказаних вище обтяжень була здійснена нотаріусом, зокрема, на підставі іпотечного договору, серія та номер 3622, виданого 28.11.2008 року, видавник - Голубнича О.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Обтяжувачем вказано ПАТ АБ "Укргазбанк", .

Особою, майно якої обтяжується, було вказано ПАТ "АК "Укртранс" (, країна реєстрації: Україна, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 83-А).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV, (далі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 10 Закону №1952-IV встановлює, що державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Стаття 24 Закону №1952-IV регламентує, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

За умовами договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2015 року, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Джерело фінансів", як продавцем, яке є іпотекодержателем за Договором про надання фінансових послуг факторингу (далі по тексту - Договір факторингу), посвідченим 27 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. за реєстровим №1942, Договором про відступлення права вимоги (далі по тексту - Договір відступлення), посвідченим 27 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. за реєстровим №1943, та Іпотечним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ", правонаступником якого за Договором про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 19.06.2015 року за реєстровим номером №3060, стало ПАТ АБ "Укргазбанк", яке згідно з Договором про надання фінансових послуг факторингу, посвідченого Бориско О.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20 серпня 2015 року за реєстровим №1720, та Договором про відступлення права вимоги, посвідченого Бориско О.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20 серпня 2015 року за реєстровим №1721, відступило право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" та ПАТ "АК "Укртранс" (Боржник), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 28 листопада 2008 року, та зареєстрований в реєстрі за №3622 із змінами і доповненнями відповідно до Договорів про внесення змін до іпотечного договору від 05 квітня 2011 року за реєстровим №956 та від 02 квітня 2012 року за реєстровим номером №688 (далі по тексту Іпотечний договір), який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як покупцем-1, та ОСОБА_2 , як покупцем-2, продавець передав у власність (продав), а покупці прийняли у власність (купили) в рівних частках, чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 183,10 кв.м., житловою площею 105,3 кв.м., та зобов`язались сплатити за неї грошові кошти, розмір яких визначено в п. 6 цього Договору.

Крім того, за умовами вказаного вище договору купівлі-продажу квартири, право власності на квартиру належить ПАТ "АК "Укртранс" на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 2370531, серії НОМЕР_2 , виданого 12.04.2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, номер запису про право власності 649214, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 2371474.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2015 р. індексний номер витягу 45534502, власником ? квартири, об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2015 р. індексний номер витягу 45534543, власником ? квартири, об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2

15.05.2018 року представник позивача звернувся до відповідача з листом вх. №21/01-16, в якому просив вжити заходи щодо скасування нотаріальної дії , в результаті якої здійснено державну реєстрацію обтяження (індексний номер 38906585) квартири 125, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За результатами розгляду вказаного вище листа відповідач листом від 22.05.2018 р. №19/01-16 повідомила, що реєстрація обтяження №38906585 проводилася нею, як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Господарського суду та його роз`яснення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 року у справі №910/28036/15 визнано недійсними договір про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим №1720 від 20 серпня 2015 р. та договір про відступлення права вимоги за реєстровим №1721 від 20 серпня 2015 р., укладені між ПАТ АБ "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант", посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 року у справі №910/28036/15 роз`яснено, що на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 р. ПАТ АБ "Укргазбанк" як заставодержатель (іпотекодержатель) за договорами застави транспортних засобів від 28 лютого 2005 р., зареєстрований в реєстрі за №561; застави транспортних засобів від 13 серпня 2004 р., зареєстрований в реєстрі за №3174; застави майна №5-06/54 від 19 червня 2007 р.; застави майна №5-02/60-07 від 30 листопада 2007 р.; застави від 27 вересня 2005 р., зареєстрований в реєстрі за №4349; застави від 27 листопада 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №7103; застави від 23 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №1478; іпотеки від 30 червня 2006 р., зареєстрований в реєстрі за №2559; іпотеки від 22 липня 2004 р., зареєстрований в реєстрі за №2906; іпотеки від 28 листопада 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №3622; іпотеки від 27 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №1400; іпотеки від 27 червня 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №1980; іпотеки від 28 грудня 2007 р., зареєстрований в реєстрі за №2675; іпотеки від 30 травня 2008 р., зареєстрований в реєстрі за №1564, вправі звертатися до державного реєстратора із заявами про внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, змін до них та їх скасування, пов`язаних з відображенням дійсних відомостей про права на нерухоме та рухоме майно та їх обтяжень, про об`єкти та суб`єктів цих прав, у т. ч. про нього як обтяжувача.

При цьому, вказані вище судові рішення не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, проте відповідач діяла всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV.

Як вже зазначалось вище судом, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2018 р. №114266075, 12.10.2015 року зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що вказані вище реєстраційні дії (рішення) відносно права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 не оскаржувались, протилежного суду не доведено.

Проте, незважаючи на те, що існують суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідач, всупереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV здійснила реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38906297 від 22.12.2017 року (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та індексний номер 38906585 від 22.12.2017 року (номер запису 24102382, заборона нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), при цьому, іпотекодержателем вказано ПАТ АБ "Укргазбанк", а іпотекодавцем - ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", не врахувавши ту обставину, що власником такої квартири є інші особи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У зв`язку із цим вимога щодо майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

На підставі викладеного, суд погоджується з твердженнями позивача та її представника відносно того, що ПАТ "АК "Укргазбанк" не мав права обтяжувати квартиру АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається, що відповідач, як державний реєстратор, повинен був відмовити в реєстрації обтяження прав ПАТ "АК "Укртранс" на спірну квартиру, оскільки заяву про державну реєстрацію щодо ПАТ "АК "Укртранс" подано після державної реєстрації 12.10.2015 року права власності на таке майно за новими правонабувачами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", яке згідно із Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36 від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Позивач та її представник надали суду належні та достатні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Водночас, відповідачем, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.12.2017 року індексний номер 38906297 та індексний номер 38906585 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, треті особи - ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", Приватне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Укртранс", про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1409,60 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250,255, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни (місцезнаходження: АДРЕСА_2; свідоцтво НОМЕР_5), треті особи - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22; ), Приватне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Укртранс" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 83-А; ), про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38906297 від 22.12.2017 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катериною Миколаївною (номер запису про іпотеку 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 ).

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38906585 від 22.12.2017 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катериною Миколаївною (номер запису про обтяження 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко