Справа № 679/468/18
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/5/2019
Справа № 679/468/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

за участю секретаря судового засідання Ясенчук С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Нетішин справу №679/468/18 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування позову зазначає, що він, як представник ОСОБА_2 та сама позивачка довідались про існування виконавчого провадження №54366519, яке ведеться Нетішинським міським відділом державної виконавчої служби 02.03.2018 року коли надійшла відповідь на адвокатський запит, з якого стало відомо, що 25.07.2017 року старшим державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухою Іриною Вікторівною було відкрито виконавче провадження № 54366519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» 162025,30 грн. заборгованості та виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16202,53 грн. Вказана постанова була винесена на підставі виконавчого напису №1812, виданого 30.03.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.

Зазначає, що нотаріус не мав права видавати такий виконавчий напис, а виконавча служба приймати його як виконавчий документ, у зв`язку із тим, що визначений законом трирічний строк позовної давності сплинув ще п`ять років назад, а тому закон забороняє нотаріусу вчиняти написи поза межами строків позовної давності.

Окрім того, вказує, що згідно з рішенням Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 зміни щодо можливості безспірного стягнення з фізичних осіб заборгованості за виконавчими написами нотаріусів по кредитним договорам визнані протиправними та втратили чинність з моменту прийняття. Тож нотаріус не був наділений правом видавати виконавчий напис по кредитному договору щодо фізичної особи.

Також стверджує, що ОСОБА_2 не зареєстрована в м.Нетішині, та не має там майна, а тому територіально виконавче провадження не повинно було бути відкрите.

Вважає, що нотаріус станом на 30.03.2017 року (момент видачі виконавчого напису) не був уповноваженою особою на підпис та видачу виконавчого документа про стягнення з фізичної особи боргу по кредитному договору, тим паче, поза межами трирічного строку, а виконавча служба, в тому числі із порушенням принципу територіальності, не мала права відкривати виконавче провадження.

У свою чергу, це тягне за собою наслідок у вигляді незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження, якою порушуються права ОСОБА_2 на заробітну плату, мирне володіння своїм майном, на здоров`я, харчування та й взагалі право на життя, оскільки в сучасному світі особа позбавлена доходу може просто вмерти з голоду.

Враховуючи викладене просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В. від 25.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54366519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості та визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В. від 02.11.2017 року про арешт коштів боржника, винесену у виконавчому провадженні №54366519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості.

Ухвалою суду від 16.04.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Представник позивачки подав клопотання про розгляд справи без них, позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, заяв та клопотань до суду не направив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін відповідно ч.9 ст.205 КАС України в порядку письмового провадження.

На підставі ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

25.07.2017 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухою І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54366519, з виконання виконавчого напису №1812 виданого 30.03.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу.

Відповідно до виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №1812, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. з ОСОБА_2 підлягає стягненню невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №HMN0NN00000036 від 8 травня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 11.11.2016 року, грошових коштів у сумі 162025 грн. 30 коп. з урахуванням:

- заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23823 грн. 95 коп.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 18716 грн. 01 коп.;

- заборгованості з комісії у розмірі 1362 грн. 55 коп.;

- заборгованості з пені у розмірі 109931 грн. 11 коп.;

- заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.;

- заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 7691 грн. 68 коп.,

Стягнення здійснюється за період з 8 травня 2008 року по 11 листопада 2016 року.

02.11.2017 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухою І.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №54366519 за виконавчим написом №1812 від 30.03.2017 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містять на рахунках у банках та належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат по виконавчому провадженні 178333,55 грн.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19, 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про нотаріат», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У силу зазначених вище приписів позивачка звернулася з позовом до суду для оскарження рішень старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частинами. 1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

В свою чергу документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (абзац дев`ятий статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи виконавчим округом старшого державного виконавця Патерухи І.В є м.Нетішин, а місце проживання позивачки ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , місцем реєстрації АДРЕСА_2.

Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження були порушені вимоги законодавства щодо пред`явлення виконавчого напису нотаріуса не за місцем виконання, а тому дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Оскільки відповідачем були порушенні норми статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанову по відкриття виконавчого провадження з порушенням місця виконання рішення, отже і постанова про арешт коштів боржника, яка прийнята в ході здійснення даного виконавчого провадження, підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Також судом встановлено, що згідно виконавчого напису №1812 виданого 30.03.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу стягнення здійснюється за період з 8 травня 2008 року по 11 листопада 2016 року.

Проте, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, а відповідно Зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містять жодних заборон чи застережень щодо включення у розрахунок платежів по кредиту, строк давності яких сплинув, що суперечить наведеній нормі Закону.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду в порядку позовного провадження з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2013 року у справі №202/18587/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором HMN0NN00000036 від 08.05.2008 року у сумі 132470,87 грн.

Суд звертає увагу також на те, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 30.03.2017 року вчинено виконавчий напис №1812. Разом з тим, 22.02.2017 набрало законної сили рішення Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14, яким визнано незаконними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Відтак, скасовано пункт постанови, яким в якості документів за якими відбувається стягнення заборгованості у безспірному порядку є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, вчинення виконавчого напису без підтвердження заборгованості, вчинення дій щодо її стягнення, оскарження та стягнення її у безспірному порядку на підставі кредитного договору станом на 30.03.2017 року є протиправним, а тому виконавчий напис № 1812 від 30.03.2019 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №5466519, був такий, що вчинений з порушенням законодавства, оскільки факти підтвердження заборгованості були відсутні. Іншого з матеріалів справи не вбачається та сторонами не спростовано. Таким чином, рішення прийняті на підставі вказаного виконавчого напису підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови винесені старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухою І.В. у виконавчому провадження №54366519 підлягають скасуванню, оскільки вони ґрунтуються саме на цьому виконавчому написі нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В. від 25.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54366519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В. від 02.11.2017 року про арешт коштів боржника, винесену у виконавчому провадженні №54366519 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі №679/468/18:

Позивачка: ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 );

Представник позивачки: ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №637 від 30.03.2009 року);

Відповідач: Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (адреса: 30100, м.Нетішин, вул.Незалежності, 31, ).

Повний текст судового рішення складено 12.06.2019 року.

Суддя Б.І. Базарник