Справа № 160/9172/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року Справа № 160/9172/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
представника позивача ОСОБА_1 .,
представника відповідача 1,2 Дроздюк А.В.,
представника відповідача 3 Подварченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного правдження адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державної фіскальної служби України, Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі позивач, КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач-3), Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2), в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог від 14.02.2019 року), просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області та Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, яке полягає в не вжитті заходів стосовно зарахування на електронний рахунок Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" коштів, які відображені у додатках № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» у сумі 40 903 962,41 грн.;
- визнати бездіяльність та зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» коштів, які відображені у таблицях №2 додатках № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» у сумі 40 903 962,41 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 у справі № 160/9172/18 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом пяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1).
В обгрунтування позову зазначено, що ДФС України не поповнено реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ КПТМ «Криворіжтепломережа» одноразово на суму, вказану в таблиці 3 додатка 5 декларації з ПДВ за січень та щомісячно, починаючи зі звітного періоду січень 2016 року. Даний обов`язок був покладений на відповідача рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/7692/17 від 09.01.2018 року. Починаючи з січня 2016 року було задекларовано суми ПДВ за касовим методом за податковими накладними, виписаними до 01.07.2015 року на суму 40903962,41 грн. Проте, в обрахунок суми СЕА ПДВ Е Накл дана інформація не відображена, що є безпосередньою компетенцією ДФС України, і, як наслідок, ліміт не був поповнений жодного разу.
Преставником Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України 17.01.2019 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що оскільки система електронного адміністрування ПДВ організована на центральному рівні ДФС України, то на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов`язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули. За таким обставин, відповідач-2 не наділений повноваженнями щодо перенесення, відображення (збільшення) та внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ. Крім того, зазначено, що з 01.01.2017 року КПТМ «Криворіжтепломережа» перейшло на облік до Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
30.01.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача-2, в якій позивач не погодився з позицією відповідача-2.
Представником ДФС України 06.02.2019 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що функціонування системи електронного адміністрування ПДВ у частині обрахунку Е Накл та внесення показників на підставі даних податкових декларацій платників здійснюється в автоматичному режимі згідно з розробленим програмним забезпеченням на підставі вимог Податкового кодексу України.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» 19.02.2016 року було надано до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС декларацію з ПДВ за січень 2016 року. Таблиця 3 додатку 5 (Д5) до податкової декларації не була заповнена.
04.05.2016 року КПТМ «Криворіжтепломережа» було подано уточнюючий розрахунок з ПДВ за січень 2016 року з відповідними даними в таблиці 3 додатку 5 на загальну суму ПДВ 12 485 839 грн.
Правомірність незарахування на електронний рахунок КПТМ "Криворіжтепломережа" коштів, які відображені у таблиці № 3 додатка №5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів" Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2016 року, в сумі 12 485 839,00 грн. була предметом розгляду у справі №804/7692/17.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/7692/17 від 09.01.2018 року адміністративний позов КПТМ "Криворіжтепломережа" до Державної фіскальної сужби України, Дніпропетровського управління Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України, третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області - задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та зобов`язано Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" кошти, які відображені у таблиці № 3 додатка №5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів" Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2016 року, в сумі 12 485 839,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі №804/7692/17 від 19.06.2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року у справі №804/7692/17.
Станом на день розгляду цієї справи судом, рішення суду у справі №804/7692/17 ДФС України не виконано, реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ КПТМ "Криворіжтепломережа" не поповнено одноразово на суму, вказану в таблиці 3 додатка 5 декларації з ПДВ за січень 2016 року на суму 12485839 грн.
Вказане призвело до подальшого не вчинення дій щодо поповнення ліміту щомісячно за податковими накладними, починаючи з січня 2016 року, а саме за таблицею 2 додатка 5 до податкових накладних з ПДВ:
- за січень 2016 року в сумі 3835422,40 грн.;
- за лютий 2016 року в сумі 5978097,83 грн.;
- за березень 2016 року в сумі 4149335,31 грн.;
- за квітень 2016 року в сумі 4983178,52 грн.;
- за травень 2016 року в сумі 166308,38 грн.;
- за червень 2016 року в сумі 515080,05 грн.;
- за листопад 2016 року в сумі 2050659,07 грн.;
- за грудень 2016 року в сумі 164722,76 грн.;
- за січень 2017 року в сумі 14704817,06 грн.;
- за лютий 2017 року в сумі 672821,91 грн.;
- за березень 2017 року в сумі 2441056,58 грн.;
- за квітень 2017 року в сумі 100513,53 грн.;
- за грудень 2017 року в сумі 378871,82 грн.;
- за січень 2018 року в сумі 412615,30 грн.;
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно з пунктом 200 1.1 статті 200 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3статті 200 1 цього Кодексу.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 200 1.2 статті 200 1 ПК України передбачено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.
Як визначено пунктами 200 1.4 та 200 1.5 статті 200 1 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:
а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу;
б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;
в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;
г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.
Відповідно до пункту 200 1.7 статті 200 1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету (пункт 200 1.8 статті 200 1 ПК України).
Аналізуючи вищенаведені норми статті 200-1 ПК України, слід дійти висновку, що на електронному рахунку платника ПДВ обліковуються суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, суми податку, сплачені при ввезенні товарів на митну територію України, а також суми податку у вигляді зарахованих платником чи з бюджету коштів.
Пунктом 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ передбачено, що в обрахунку реєстраційної суми для платників податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, беруть участь суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 1 липня 2015 року.
Такі суми податку беруть участь у обрахунку реєстраційної суми на підставі податкової декларації з податку за звітний період, у якому платник податку, що застосовує касовий метод податкового обліку, відповідно до пункту 187.10 статті 187 цього Кодексу, включає такі суми податку до податкового кредиту (з урахуванням вимог пункту 198.6 статті 198 цього Кодексу) у зв`язку із застосуванням касового методу податкового обліку.
Зазначені норми ПК України набули чинності 01.01.2016 року. Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", що набув чинності 01.02.2016, затверджено форму та порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 21).
Суми податку на додану вартість, зазначені в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, за якими право на включення до податкового кредиту виникає після 1 липня 2015 року, обліковуються у таблицях 2 та 3 додатка 5 (Д5) до податкової декларації з ПДВ.
Згідно з пунктом 15 розділу III Порядку № 21 (редакція, яка діяла на момент подання декларації) у графах 5 - 7 рядка "за податковими накладними, складеними до 01.07.2015" таблиці 2 додатка 5 (Д5) до податкової декларації з ПДВ платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, відображають обсяги та суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 01 липня 2015 року у зв`язку із застосуванням такого методу податкового обліку.
Розшифровка сум ПДВ, включених до складу податкового кредиту за звітні (податкові) періоди липень - грудень 2015 року/III - IV квартали 2015 року (до набрання чинності Порядком № 21), на підставі податкових накладних, складених до 01 липня 2015 року у зв`язку із застосуванням касового методу податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, здійснюється у таблиці 3 додатку 5 (Д5) до податкової декларації з ПДВ.
При цьому таблиця 3 додатка 5 (Д5) до податкової декларації з ПДВ заповнюється платниками податку, які застосовують касовий метод податкового обліку відповідно до пункту 187.10 статті 187 Кодексу, одноразово за звітний (податковий) період, за який податкова декларація з ПДВ вперше заповнюється і подається за Порядком № 21 (абзац 2 пункту 15 розділу III Порядку № 21).
Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року за № 966 було затверджено "Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (чинного до 01.02.2016 року), відповідно до п. 8 р. 1 якого до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.
Судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що позивач надіслав податкові декларації з ПДВ за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року в строки, визначені ст.ст.50, 102 ПК України, декларації прийняті контролюючим органом без зауважень, проте відомості у системі електронного адміністрування ПДВ суми, на які позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за вказані періоди відповідачем не відображені.
Відповідно до положень пп.200-1.1.34 п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України сума податку, зазначена в податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, за якими право на включення таких сум до податкового кредиту виникає після 1 липня 2015 року, повинні брати участь у обрахунку розміру реєстраційної суми електронного рахунку платника в СЕА з ПДВ.
Поряд із тим, суми відображенні Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» у таблиці №2 додатку №5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів" на загальну суму 40903962,41 грн. не були відображенні податковим органом на електронному рахунку позивача в СЕА з ПДВ.
Отже, наведені позивачем показники в податкових деклараціях з ПДВ за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року, мали б бути враховані при автоматичному збільшенні суми на яку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на суму від`ємного значення у загальному розмірі 40903962,41 грн.
Проте, як вбачається з матеріалів справи та поданих заперечень, всупереч п. 50.1 ст.50, п. 34-1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, п.8 розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, не вчинено дій щодо збільшення суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від`ємного значення, визначеного згідно податкових декларацій з ПДВ за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року.
Згідно положень ст. 200-1, пункту 34 Підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. №569, система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні Держаної фіскальної служби України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.
Відтак, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність ДФС України щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, та про наявність підстав для зобов`язання збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відповідні суми згідно декларацій з ПДВ за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року.
Слід зазначити, що згідно статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке втручання в гарантовані права не буде правильним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади/рішення Європейського суду у справі Wiggins v.Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 p.), суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу (Лист Верховного Суду України від 01.07.2013 р. «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Державної фіскальної служби України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною задоволенню не підлягають з огляду на приписи частини 2 статті 19 Конституції України та Порядку № 569, оскільки адміністратором системи електронного адміністрування ПДВ, на якого покладений обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення та автоматичного обчислення реєстраційної суми, при зміні значення будь-якого з показників є Державна фіскальна служба України.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги до ДФС України підлягають задоволенню.
На підставі ч.3 ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» кошти, які відображені у таблицях №2 додатках № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» на загальну суму 40 903 962,41 грн., а саме по податковим деклараціям за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 травня 2019 року.

Суддя О.В. Врона