Справа № 200/12474/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №200/12474/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Курільчук І.Г. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 р. у справі № 200/12474/18-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-1, ГУПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відмові в проведенні перерахунку позивачу пенсії за вислугу років без зазначення у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в АТО грудень 2015 року - листопад 2017 року у розмірі 152474,94 грн. та матеріальної допомоги у 2015 - 2017 роках у розмірі 26576,27 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати довідку про види грошового забезпечення з урахуванням вищенаведених доплат, надбавок та грошових винагород, та внести зміни щодо перерахування розміру грошового забезпечення до грошового атестату на загальну суму 460502,38 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

10 квітня 2019 року позивачем до суду подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Головне управління СБУ в Донецькій та Луганській областях та уточнену позовну заяву, в якій позивач просив: визнати противоправними дії ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях щодо ненадання відносно ОСОБА_1 обновленого грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням винагороди за участь в АТО за грудень 2015 року - листопад 2017 року у розмірі 152474,94 гривень; зобов`язати ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях сформувати грошовий атестат про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат за участь в АТО за грудень 2015 року - листопад 2017 року у розмірі 152474,94 гривень на направити його до ГУ ПФ України в Донецькій області; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відмові в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без зазначення у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в АТО грудень 2015 року - листопад 2017 року у розмірі 152474,94 гривень; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести позивачу, перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням зазначення у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за грудень 2015 року - листопад 2017 року у розмірі 152474,94 гривень (а.с.69-74).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року повернуто позивачу заяву про зміну предмету позову (а.с.100).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з урахуванням положення Постанови КМУ № 158 та наказу Міністерства оборони України від 12 червня 2014 року № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» грошова винагорода за участь в антитерористичних операціях має постійний характер та виплачується щомісяця, отже, відповідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) підлягає обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років та підлягає включенню до довідки про додаткові види грошового забезпечення. Судом першої інстанції не враховано той факт що винагорода за участь в АТО нараховувалась позивачу щомісячно, що підтверджено довідкою щодо нарахування грошового забезпечення та інших виплат № 15/11 від 24.01.2018 року. Судом першої інстанції було проігноровано той факт та не надано правової оцінки тій обставині, що спірні вили грошового забезпечення (а саме виплати за участь в АТО) виходячи із матеріалів справи були щомісячними та виплачувались раз на місяць на постійній основі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог скарг, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до протоколу відповідача за пенсійною справою № 7 від 16.02.2018, розмір пенсії позивача становить 8611,99 грн. Основний розмір пенсії складає 8208,99 грн. та становить 70% грошового забезпечення в сумі 11 727,13 грн., що складається з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавку за вислугу років (35%), середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за умови режимних обмежень (15%), за виконання особливо важних завдань (100%) та за оперативно-розшукову діяльність (50%)), премії. До основного розміру пенсії позивач отримує доплату як учасник бойових дій в сумі 40,00 грн., учасник бойових дій та учасник АТО - 363,00 грн.

01.05.2018 після проведеного перерахунку пенсія позивача становить 8611,99 грн. (основний розмір 8160,60 грн., підвищення та набавки до пенсії як учаснику бойових дій та учаснику АТО - 363,00 грн. та 40,00 грн., доплата до попереднього розміру пенсії - 48,39 грн.).

У квітні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації стосовно грошового забезпечення, з якого виходив відповідач при призначенні пенсії за вислугу років.

24.10.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та матеріальної допомоги. До заяви, окрім іншого, позивач додав копію довідки № 15/11 від 24.01.2018 щодо нарахування грошового забезпечення та інших виплат за період з грудня 2015 року по листопад 2017 року та копію довідки про розмір грошового забезпечення від 11.04.2018.

Відповідач листом від 5 листопада 2018 року №5191-Б-01 повідомив позивача про відсутність в управління пенсійного фонду правових підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки при призначенні пенсії враховані всі складові грошового забезпечення згідно отриманого грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та обчислення пенсії позивача у відповідності до положень чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірним в цій справі є право позивача на включення до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в АТО та матеріальної допомоги.

В апеляційній скарзі позивач не погодився з висновком суду першої інстанції, що фактично ставить питання щодо включення до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, лише щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в АТО.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Закон №2262 визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2262, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону №2262, Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 статті 63 Закону №2262, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058) встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

З правової позиції викладеній в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15 вбачається, що суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за тривалу безперервну календарну військову службу та щомісячної грошової винагороди, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.

Разом з цим, Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17. Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" зі змінами від 31.01.2015 №24 встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.

У 2015 році виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір установлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - постанова КМУ №24), відповідно до пункту 1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

На виконання пункту 4 постанови КМУ №24 Міністерством оборони України видано Наказ від 2 лютого 2015 року №49, яким затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок №49).

Відповідно до пункту 4 Порядку №49 виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Розділом ІІ Порядку №49 визначено механізм та умови виплати винагороди військовослужбовцям (крім резервістів) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

Аналіз наведених постанов КМУ №158, №24 та Порядку №49 свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року (справа №431/703/17).

Отже, враховуючи, що отримувана позивачем матеріальна допомога, винагорода за участь в АТО, не входять до встановленого ч. 3 ст. 43, ст. 63 Закону № 2262 переліку видів грошового забезпечення, то у відповідача відсутні підстави для включення їх до складу виплат грошового забезпечення при призначенні (обчисленні), перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що в даному випадку включення не регулярних виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, означатиме, що особа двічі користується соціальною пільгою: у першому випадку - одноразово, у другому - регулярно отримуючи пенсію, що суперечить принципам соціального забезпечення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Курільчук І.Г. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 р. у справі № 200/12474/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 р. у справі № 200/12474/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 18 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова