Справа № 337/4033/18
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/4033/18
Провадження № 2-а/333/67/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 560452 від 26.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

26.09.2018 року інспектором патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону лейтенантом поліції Москаленко В.В. було складено постанову серії ЕАВ № 560452 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до фабули правопорушення: «26.08.2018 року о 22:04:29 в м. Запоріжжі пр. Металургів, 14-б, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.4, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4в ПДР України порушення вимог заборонених знаків».

Позивач вважає дану постанову незаконною, яка підлягає скасуванню з наступних підстав. 26.09.2018 року, приблизно о 22 год. 00 хв., він на автомобілі ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підвозив свого знайомого разом з його дружиною та дитиною. На вимогу знайомого, оскільки дитині стало зле і їй потрібно було дати ліки, здійснив вимушену зупинку ближче до бордюру біля буд. № 14-б по пр. Металургів в м. Запоріжжі, навпроти аптеки та увімкнув аварійну сигналізацію, виконавши вимоги п. 9.9 ПДР України. При цьому він не створив нікому перешкод. Знайомий побіг до аптеки, в цей момент позаду автомобіля позивача під`їхав патрульний автомобіль з включеними проблисковими маяками. Підійшли інспектори поліції та повідомили позивача, що тут стояти не можна, тому на нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення та наказали водієві надати документи. Позивач пред`явив документи та пояснив, що здійснив вимушену зупинку, згідно з ПДР, так як дитині потрібна була меддопомога. Крім того, ПДР України дозволяється вимушена зупинка в зоні дії заборонених знаків п. 15.14 ПДР України. Однак, патрульний поліцейський почала вносити його дані та складати постанову. Позивач просив перенести розгляд справи, оскільки на дворі була пізня година, однак інспектор винесла постанову. Позивач зазначає, що у інспектора відсутні докази того, що він нібито скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що було порушено його право особи, яка притягалась до відповідальності, а саме розгляд справи відбувся на місці без підготовки до розгляду, передбаченого ст. 279 КУпАП. Позивач був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, доказами про притягнення його до відповідальності. ОСОБА_1 заявлялося клопотання про необхідність правової допомоги та відкладення розгляду справи. Інспектор невірно зазначила в постанові його адресу проживання. Позивач вважає, що в його діях ніякого умислу не було, оскільки він виконав вимоги п. 9.9 та п. 15.14 ПДР України, і був переконаний, що рухався в передбаченому законом порядку, не створить нікому перешкод чи аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху.

Посилаючись на вище вказане, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 560452 від 26.08.2018 року.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

08.11.2018 року відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Москаленко В.В. надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з даною позовною заявою вона не згодна, просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. 26.09.2018 року, на маршруті патрулювання в м. Запоріжжі, нею було виявлено автомобіль ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого керуючи транспортним засобом порушив ПДР України. Відповідач керуючись нормами законодавства України вчинила дії та в подальшому склала постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу. Вважає, що винесена нею постанова є правомірною, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає, оскільки винесена з дотриманням вимог ст. ст. 7, 27, 33, 38, 222, 276, 283, 285 КУпАп. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджуються вину Сідельнікова ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . До відзиву відповідача надала DVD-R диск з відеозаписом правопорушення.

13.03.2019 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя дану справу було передано на розгляд за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

02.04.2019 року за наслідками автоматизованого розподілу справ визначено головуючого суддю у справі Кулик В.Б. та ухвалою судді від 03.04.2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 337/4033/18 та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Москаленко В.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки про виклик до суду.

Заяв, клопотань суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаназілувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З копії постанови інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Москаленко В.В. вбачається, що 26.08.2018 року серії ЕАВ № 560452, Сідельніков О ОСОБА_4 В ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 26.08.2018 року о 22:04:29 в м. Запоріжжі, пр. Металургів, 14-б, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено з табличкою 7.2.4, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР України порушення вимог заборонених знаків (а.с. 5).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Розділом 33 Дорожні знаки ПДР України, передбачено п. 3.34 «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Розділом 33 Дорожні знаки ПДР України в якому п. 7 Табличка до дорожніх знаків, п.п. 7.2.4 - те, що транспортний засіб розташований в зоні дії знаків 3.34-3.37; 7.2.5, 7.2.6 - напрямок і зону дії знаків 3.34-3.37 у разі заборони зупинки або стоянки вздовж однієї сторони майдану, фасаду забудови та ін. У разі застосування разом із заборонними знаками таблички зменшують зону дії знаків.

Розділом 33 Дорожні знаки ПДР України, п. 3.34 «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п. 8.4 в) ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи в тому числі заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділ 1 Загальні положення, п. 1.10 Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

«зупинка» - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

«вимушена зупинка» - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

«учасник дорожнього руху» - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Так, у розділі 3 «Заборонні знаки» ПДР України, вказано, що зона дії знаків, в тому числі 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем, дає підстави суду дійти висновку, про необґрунтованість твердження представника відповідача у відзиві на позов, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні знаку 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено».

Хоча факт вимушеної зупинки ОСОБА_1 в зоні дії знаку 3.34 не заперечує, однак із відеозапису не вбачається, що автомобіль ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача стоїть в зоні дії даного знаку. З відео також вбачається, що ОСОБА_1 увімкнув аварійну світлову сигналізацію, що відповідає п. 9.9 та п. 15.14 ПДР України.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, на час більше 5 хвилин.

Твердження позивача стосовно того, що він здійснив вимушену зупинку суд не бере бо уваги, оскільки суду не надано доказів такої зупинки.

Щодо твердження позивача про те, що він просив інспектора відкласти розгляд справи, оскільки була пізня година (22.00 год.) та клопотав про надання йому правової допомоги.

Вказані клопотанні були розглянуті інспектором патрульної поліції та відхилені без наведення мотивів та обґрунтувань, з роз`ясненням, що водій має право на оскарження в суді, яку складено на місці правопорушення.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Враховуючи ту обставину, що інспектором УПП порушено порядок притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, не надано йому можливості скористатися допомогою послугами адвоката, суд вважає, що права ОСОБА_1 були порушені, оскільки інспектор не оголосив перерву та не надав час позивачу для виклику адвоката, або для отримання телефонної консультації.

З приводу клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке було заявлене патрульному поліцейському, та те, що патрульним поліцейським було розглянуто справу на місці суд зазначає наступне.

Порушення вимог дорожнього знаку 3.34 щодо заборони зупинки транспортного засобу, тягне за собою, відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП. Закон не вимагає складання протоколу при виявленні такого порушення, та наділяє поліцейського правом виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, якщо штраф накладається і стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України в п. 2.3 рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року зазначив, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, розгляд справи фактично відбувається у скороченому провадженні.

В свою чергу, скорочене провадження у таких справах передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З огляду на зазначене, відмова працівника поліції у відкладенні розгляду справи на більш тривалий термін, на думку суду не могла призвести до порушення процедури розгляду справи, оскільки розгляд таких справ в першу чергу направлений на фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, що відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, які закріплені в ст. 245 КУпАП і серед яких своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, не може вважатись порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності факт винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Однак, суд зазначає, що відповідачем доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 287, 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КпАП України, орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 560452 від 26.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з закриттям справи за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо решти позовних вимог, то згідно з положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний не наділений повноваженнями визнавати дії поліцейського протиправними.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 12, 91-94, 192-228, 241-250, 255, 257-263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 560452 від 26.09.2018 року задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни серії ЕАВ № 560452 від 26.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В задоволенні позовних вимог щодо визнання дії інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївні, вчинені під час винесення нею постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2019 року.

Суддя: В.Б. Кулик