Справа № 480/1896/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
14 червня 2019 р. Справа № 480/1896/19
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою від 30.05.2019 року позовну заяву було залишено без руху внаслідок пропуску 3-місячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.
На виконання вказаної ухвали Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 12.06.2019 року подано письмові пояснення, у яких зазначено, що станом на 31.12.2018 року у військовій частині на рахунках були відсутні кошти для сплати судового збору, про що є довідка від 12.06.2019р. В подальшому, 25.01.2019р. на рахунок позивача були отримані кошти в сумі 1762грн.00коп. по заяві від 16.01.2019р. про повернення судового збору, поданої до Управління казначейства у м. Сумах Держказначейської служби України. Листом від 08.02.2019р. №40/51/32-372 на адресу начальника фінансово-економічного управління НГУ було надіслано клопотання про внесення змін до кошторису по спеціальному фонду військової частини НОМЕР_1 на 2019 рік, де серед інших питань ставилося виділення коштів для сплати судового збору. Зазначене клопотання було затверджене командувачем Національної гвардії України 01.03.2019 року та 28.03.2019 року надіслано на адресу військової частини НОМЕР_1 . Довідка про внесення змін до кошторису військової частини НОМЕР_1 на 2019 рік була подана до ГУДКСУ у Сумській області для сплати судового збору. Таким чином, позивач вказує, що ним вживались всі можливі заходи щодо звернення із позовом до суду, а подані докази підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.
Вивчивши подані позивачем письмові пояснення, суд вважає , що підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду відсутні.
Зокрема, приписами ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був звернутися з позовними вимогами до суду про стягнення заборгованості у тримісячний строк після виникнення підстав для такого звернення, з урахуванням того, що 5 грудня 2018 року у справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17, та вказала, що спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, тобто даний позов повинен був бути поданий впродовж 3 місяців після прийняття цієї постанови Великою Палатою Верховного Суду.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позову, даний позов поданий позивачем до адміністративного суду лише 28.05.2019р., тобто із пропущенням трьохмісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, позивач просить поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом, посилаючись як на поважність причин пропуску такого строку на відсутність бюджетних коштів для сплати судового збору.
Проте, відсутність коштів для сплати судового збору суб`єктом владних повноважень не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, що підтверджується постановою Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 05.02.2016р. №2.
Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Військова частина НОМЕР_1 відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України №876-VII від 13.03.2014р. входить до складу Національної гвардії України, яка є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (ч.1 ст.1 Закону), та згідно з ч.1 ст.22 цього ж Закону фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.
У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".
Таким чином, у ситуації з пропуском строків суб`єктами владних повноважень поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору військовою частиною чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття чи несвоєчасне вжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.
Крім того, із матеріалів, доданих до заяви про поновлення строку на звернення до суду, вбачається, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2018р. у справі №1840/3772/18 постановлено повернути судовий збір у сумі 1762грн., сплачений згідно з платіжним дорученням №108 від 18 жовтня 2018 року. Проте заява до Управління казначейства у м. Сумах Держказначейської служби України про повернення судового збору була подана лише 16.01.2019р. Кошти отримані на рахунок позивача 25.01.2019р.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду обставини щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, не є поважними причинами для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення з даним адміністративним позовом.
Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи, що причини пропуску строку не є поважними, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.
Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Осіпова