Справа № 161/3252/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5954/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя Плахтій І.Б., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державна фіскальна служба України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державна фіскальна служба України в якому просив скасувати постанову № 0702/20400/18 від 27.12.2018 по справі про порушення митних правил.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2019 року позов задоволено, постанову заступника начальника Рівненської митниці ДФС Сімчука В.П. у справі про порушення митних правил №0702/20400/18 від 27.12.2018 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України - скасовано, справу про порушення митних правил закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Рівненська митниця Державної фіскальної служби України оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що директор ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 надав декларанту ПП «БРОК- ПЛЮС» гр. ОСОБА_2 комерційні інвойси № 07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-01-0669 від 28.01.2018, що містить недостовірну інформацію стосовно вартості автомобілів.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, директор ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надав органу доходів і зборів документи (комерційні інвойси №07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-01- 0669 від 28.01.2018), що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості вантажного автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номер-НОМЕР_5 , 2014 року виготовлення та вантажного автомобіля, марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , 2014 року виготовлення, внаслідок чого зменшено розмір митних платежів в сумі 27972,30 грн, в тому числі: ввізне мито - 8741,32 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 19230,98 грн.

В рішенні від 24.04.2019 № 161/3252/19 судом зроблено висновок про відсутність умислу у діях ОСОБА_1 на зменшення сплати митних платежів, а відтак, відсутні докази його вини у порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України.

Однак, вина гр. ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України доведена матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил від 28.12.2018 №0702/20400/18, Актом про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ОЛЛ КАР» дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремими митними деклараціями №20184/14-08/40874203 від 17.09.2018, листами ДФС України від 27.06.2018 №19771/7/99-99-20-02-01-17 та від 30.07.2018 № 23295/7/99-99- 20-02-01-17.

Окрім того, судом вказано на відсутність доказів того, що документи комерційні інвойси №07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-01-0669 від 28.01.2018 містять ознаки підробки.

Апелянт зазначає, що подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, має ознаки ст. 483, а не ст.485 МК України.

Повідомлення митних органів Литовської Республіки (листи ДФС України від 27.06.2018 19771/7/99-99-20-02-01-17 та від 30.07.2018 23295/7/99-99-20-02-01-17) є офіційним повідомленням митних органів іноземної держави, а, оскільки, надісланими документами було спростовано вартість транспортних засобів, зазначену в інвойсах №07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-01-0669 від 28.01.2018 - є достатнім доказом, що вказує на вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Таким чином, при розгляді справи про порушення митних правил відносно гр. ОСОБА_1 заступником начальника Рівненської митниці ДФС, були враховані всі зібрані та перевірені під час провадження у справах докази у їх сукупності і накладено стягнення, передбачене законом за дане порушення митних правил, тобто постановлено законне та обґрунтоване рішення в межах санкції статті 485 Митного кодексу України з урахуванням всіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.09.2017 декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_2 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 , в Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (імпорт) товару «вантажний автомобіль, марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2014 року виготовлення». Митна вартість заявленого товару становить 147723,89 грн. 02.02.2018 декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_2 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 , в Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/201412 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (імпорт) товару «вантажний автомобіль марки «Renault», модель «Kango», ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , 2014 року виготовлення». Митна вартість заявленого товару становить 95695,38 грн. Виходячи з вищевказаної митної вартості обох вантажних автомобілів, митним органом за їх митне оформлення ТОВ «ОЛЛ КАР» було нараховано суми митних платежів.

Судом також встановлено, що у відповідності до умов вищевказаного Договору про надання послуг декларування №3, повну відповідальність за достовірність пред`явлених документів та відомостей для декларування ніс замовник, тобто ТОВ «ОЛЛ КАР». Згідно наданих митному органу інвойсів, вантажні автомобілі ввозились на митну територію України на виконання контрактів №S01/01/2017 від 01.03.2017 та №S01/01/2018 від 01.01.2018, укладених директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 ., з литовським підприємством UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 32- Rokiskis, Lietuva Saskaita ). 28 вересня 2018 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист ГУ ДФС Волинській області №5561/7/03-20-14-08-10, яким направлено Акт про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ОЛЛ КАР» дотримання вимог законодавства України з питань правильного визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремими митними деклараціями №20184/14-08/40874203 від 17.09.2018. Під час опрацювання документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки та документів на підставі яких здійснено митне оформлення на Рівненській митниці ДФС для митного оформлення товарів, зокрема за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 в 11.09.2017 та №UA204010/2018/201412 від 02.02.2018 встановлено, що вартість транспортних засобів за згаданими митними деклараціями не підтверджена.

Зокрема, встановлено, що вантажний автомобіль, марки «RENAULT», модель «TRAFIC» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2014 року виготовлення був реалізований литовським підприємством UAB «TRAVELIS» (Taurage , Vytauto 85-102, LT ) за 5000 євро громадянину ОСОБА_3 (м. Рівне, вул . Нова , 5 ); вантажний автомобіль марки «RENAULT», модель «KANGOO» ідентифікаційний номерНОМЕР_5 , 2014 року виготовлення, був реалізований литовським підприємством UAB «ARMOBILIS» (Vilnius, Taikos, 61-12) за 5000 євро громадянину ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ). За викладених обставин 12 грудня 2018 року начальником головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Вознюком М.С. було складено протокол про порушення митних правил №0702/20400/18 відносно ОСОБА_1 , директора ТОВ «ОЛЛ КАР», за ознаками ст.485 МК України. 27 грудня 2018 року заступником начальника Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П. було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0702/20400/18, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за те, що він, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надав органу доходів і зборів документи (комерційні інвойси №07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-01 0669 від 28.01.2018 року), що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості вантажного автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номерНОМЕР_5 , 2014 року виготовлення та вантажного автомобіля, марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , 2014 року виготовлення, внаслідок чого зменшено розмір митних платежів в сумі 27972,30 грн., в тому числі: ввізве мито - 8741,32 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 19230,98 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 5 ст.334 МК України, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Єдиною підставою та доказом для складання протоколу про порушення митних правил та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення слугувала відповідь митних органів Литовської Республіки і надані ними документи. У вказаній відповіді, митний орган Литовської Республіки зазначає, що ним проводиться перевірка по незакінченому митному оформленню на підставі декларацій, по яких експортувалися транспортні засоби. В свою чергу останній наголошує, що вказаний лист не підтверджує вивезення автомобілів за межі Євросоюзу.

Суд вірно зазначив, що у вказаному листі також вказується, що особа, яка займалася митним оформленням транспортних засобів, пред`являла до митного органу Литовської Республіки копії, а не оригінали товаро-супровідних документів.

Відповідно до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Як з`ясовано судом першої інстанції, декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_2 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_1 , до митного контролю було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 та Invoice №07-09-0270 від 07.09.2017 та митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/201412 та Invoice №28-01-0669 від 28.01.2018..

Суд першої інстанції вірно вважав, що саме по собі повідомлення отримане від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленні транспортних засобів в ЄС не є беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Експортні декларації доводять лише факт оформлення експорту транспортних засобів із Європейського Союзу в Литовській Республіці, оскільки, згідно запиту митних органів Литовської Республіки, вони просять підтвердження ввезення на митну територію вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них експортних декларацій таке вивезення не відбулось. Тобто, вказані обставини жодним чином не виключають можливості переходу прав на автомобілі після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

Для з`ясування наявності у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони передбаченого ст. 485 МК України правопорушення, митним органом не вчинено запиту безпосередньо на адресу відправника та продавця товару - UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 32- Rokiskis, Lietuva Saskaita), з метою отримання копій документів, на підставі яких здійснювався продаж транспортних засобів та їх відправка покупцю. Суд вірно вважав, що без отримання таких відомостей, немає підстав достовірно стверджувати про протиправність дій позивача при декларуванні товару - автомобілів.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Судом також встановлено, що відповідач в порушення вищевказаних положень, не переконався в тому, що позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, і розглянув справу у його відсутності.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови митного органу та закриття справи про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2019 року по справі № 161/3252/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

О.О. Большакова