Справа № 200/5573/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №200/5573/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Міронової Г.М., Сіваченка І.В.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

з участю: представника відповідача - Писаренка В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2019 року у справі № 200/5573/19-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка (далі - ЛДУВС, відповідач), в якому просив:

- визнати незаконною відмову ЛДУВС щодо розгляду заяви від 24.02.2019 року;

- зобов`язати ЛДУВС повторно розглянути заяву від 24.02.2019 року з врахуванням висновків суду (а.с. 4-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (а.с. 1-2).

Позивач не погодився з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів посилався на те, що відповідач у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, тому вважає, що зазначений позов поданий без порушення правил юрисдикції (а.с. 7).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов висновку, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції є хибним з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. При цьому, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити з суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Під час визначення предметної юрисдикції необхідно виходити з суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Позивач звернувся з позовом до ЛДУВС про зобов`язання повторно розглянути заяву про скасування акту розслідування нещасного випадку, що стався 10.06.2011 року, за формою Н-5 від 18.05.2017 року.

Згідно ст. 22 Закону України «По охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694) роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач є суб`єктом владних повноважень у цій справі, оскільки підставою для звернення позивача до відповідача стала відмова у скасування акту розслідування нещасного випадку, що стався 10.06.2011 року, за формою Н-5 від 18.05.2017 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.05.2017 року у цивільній справі № 761/27487/14-ц, на які посилався суд першої інстанції, та враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.09.2018 року у справі № 812/820/17, оскільки в зазначеній справі, судами розглянуті в порядку адміністративного судочинства позовні вимоги ОСОБА_1 до ЛДУВС, зокрема, щодо скасування акту нещасного випадку, а позовні вимоги у цій справі стосуються зобов`язання ЛДУВС повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування акту нещасного випадку.

Крім того, рішення в адміністративній справі прийнято пізніше у часі, ніж рішення в цивільній справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом апеляційної інстанції враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 812/820/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, через невірне застосування норм процесуального закону, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. ст. 241, 242, 250, 287, 310, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2019 року у справі № 200/5573/19-а за позовом ОСОБА_1 до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений 18 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.В. Геращенко

Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко