Справа № 204/1266/19
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1266/19
Провадження № 2-а/204/33/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича серії АР № 891856 від 31.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що постановою серії АР №891856 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеною 31.12.2018 року інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича, до нього застосовано адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Вважає, що дана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню, оскільки позивач не порушував правила дорожнього руху, зокрема вимог дорожнього знаку 4.2, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

Судом вірно визначено найменування відповідача - Інспектор роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича.

У якості третьої особи судом було залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовну заяву задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 18.04.2019 через канцелярію суду був поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, управління заперечувало проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просили залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення позивача до суду, клопотали про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши позивача, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігорем Володимировичем винесено постанову серії АР №891856 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: 31.12.2018 року о 00 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 у м. Дніпро, на перехресті керуючи транспортним, не виконав вимогу знаку 4.2 «Рух тільки направо», чим порушив п. 33 ПДР дорожні знаки (арк.с.2).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, 3 ст.8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.8.4. г. ПДР України наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до п.п. 4.2. п. 4 ПДР України, зокрема, до наказових знаків належить знак рух праворуч.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Зі змісту постанови серії АР № 891856 від 31.12.2018 року вбачається, що відповідач, як повноважна особа на складання постанови, не зробив жодного посилання на докази, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 4.2, з чого слід зробити висновок про неповний та необ`єктивний розгляд адміністративної справи.

При цьому, посилання відповідача на візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Наведена позиція відповідає правовим висновкам, які зроблені Конституційним Судом України при ухваленні Рішення у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача та ОСОБА_3 , який є другом позивача, та які, всі разом, в ніч з 30.12.2018 на 31.12.2018 о 00 год. 15 хв. перебували в транспортному засобі позивача під керуванням останнього, підтвердили в судовому засіданні, кожний окремо, що перехрестя вул.Робоча та вул.Каверіна у м.Дніпро, взагалі не обладнане дорожнім знаком «Поворот праворуч».

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених зазначеними свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Однак, до матеріалів справи відеозапис не долучено, на вимогу суду, відеозапис не надано, який би свідчив про обставини винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення. Відповідачем також не представлено будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 вимог ПДР.

Крім того, відповідно до відповіді КП «Дніпродорсервіс» від 22.04.2019 року станом на 31.12.2018 року на перехресті вул. Робоча вул. Каверіна м. Дніпро, передбачено встановлення дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме по вул. Каверіна, за напрямком руху від «вул. Наримська в бік вул. Робоча м. Дніпро».

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні вимог дорожнього знаку 4.2 ПДР.

Будь-яких інших доказів щодо того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. Таким чином, відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови, а отже постанова серії АР № 405755 від 31.12.2018 року, винесена інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігорем Володимировичем підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання незаконними дій інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 6 ст. 276 КУпАП законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ названої Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що приймаючи спірну постанову відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до законодавчих приписів, а відтак дії по складанню постанови не можуть бути визнані не законними.

Відповідно ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, ст.ст.8,9, 122, 251, 254, 280 КУпАП, ст.ст.2, 5, 6, 8, 9, 72, 77, 139, 168, 242, 243-247, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Щербина Ігоря Володимировича серії АР № 891856 від 31.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар