Справа № 160/1999/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року Справа № 160/1999/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідача Василець Ю.В. Олійник В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Стеко" до Головного управлінню Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
01 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Стеко» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Стеко» штрафу в розмірі 417 300,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що порушення викладені відповідачем в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/249/НП від 18.01.2019 року є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ТОВ «Завод Стеко» на письмову вимогу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 17.01.2019 року було надано всі можливі документи, інспекторів праці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було допущено до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, також інспекторам праці було надано відповідне приміщення для ведення конфіденційних розмов з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, при цьому, жодних перешкод щодо фіксування інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото-, та відеотехніки товариством не створювалось. Крім того, позивач вважає неправомірним накладення на ТОВ «Завод Стеко» штрафу на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, зазначаючи про відсутність для цього відповідних правових підстав. Посилаючись на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/1999/19 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Також, разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення адміністративного позову.
Ухвалою суду від 01 березня 2019 року заяву про забезпечення позову ТОВ «Завод Стеко» задоволено частково. Зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/1999/19.
26 березня 2019 року від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що порушення викладені в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/249/НП від 18.01.2019 року відповідають дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, свідчить про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
11 квітня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію викладену в позовній заяві та зазначено про надання документів до перевірки та допуск перевіряючих на об`єкт.
16 квітня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що керівництвом ТОВ «Завод Стеко» свідомо створювались перешкоди у діяльності інспекторів праці, зокрема, не було створено умов для проведення інспекційного відвідування та не було надано документів з питань оформлення трудових відносин на підприємстві.
Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та заперечення на відповідь на відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та відеодокази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
17 січня 2019 року в ході проведення інспекційного відвідування інспекторами праці було винесено вимогу про надання документів № ДН2519/248/НД/В, якою було зобов`язано генерального директора ТОВ «Завод Стеко» у строк до 09:00 год. 21.01.2019 року надати наступні документи:
- штатний розклад за 2016-2019 рік;
- накази на прийом, звільнення працівників;
- звіти по ЄСВ та податкові розрахунки за ф. 1 ДФ за 2017-2018 р.;
- повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу за 2017-2018 р.;
- книга обліку руху трудових книжок;
- трудові договори укладені з працівниками;
- табелі обліку робочого часу 2017-2018 року;
- відомості нарахування заробітної плати за 2017-2018 р.;
- графіки змінності;
- акти виконаних робіт;
- платіжні документи про виплату заробітної плати та винагород;
- інші документи на вимогу інспектора праці;
- дані на керівника, головного бухгалтера: свідоцтво про державну реєстрацію, дата і місце народження, громадянство, адреса проживання, серія і номер паспорта, ІПН.
17 січня 2019 року інспекторами праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/248/НП (далі - Акт перевірки від 17.01.2019 року), в якому зазначено про неможливість провести інспекційне відвідування у зв`язку зі створенням перешкод, а саме ненадання документі визначених в вимозі від 17.01.2019 року № ДН2519/248/НД/В.
18 січня 2019 року інспекторами праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/249/НП (далі Акт перевірки від 18.01.2019 року), у зв`язку зі створенням керівництвом ТОВ «Завод Стеко» перешкод у діяльності інспектора праці, а саме:
- ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування;
- ненадання умов для розмови з працівниками та надання письмових пояснень;
- ненадання можливості фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
21 січня 2019 року ТОВ «Завод Стеко» на вимогу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області № ДН2519/248/НД/В від 17.01.2019 року надано витребувані документи.
Крім того, 22 січня 2019 року позивачем також додатково надано документи на вищевказану вимогу.
Отримавши 25.01.2019 року Акт перевірки від 18.01.2019 року, керівництвом ТОВ «Завод Стеко» були подані заперечення на Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ДП 2519/249/НП від 18.01.2019 року.
21 лютого 2019 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168, якою на ТОВ «Завод Стеко» накладено штраф у розмірі 417 300,00 грн., на підставі абз.7 ч.2 ст. 265 КЗпП України.
Не погоджуючись із винесеною постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Згідно з пунктом 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Пункт 7 Положення № 96 визначив, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється з урахуванням вимог статей 259-265 глави XVIII Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Так, статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема, юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, визначений механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 ст. 265 КЗпП України.
Абзацом 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Абзацом 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Відповідно до постанови про накладення штрафу № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року на підставі абз. 7 частини 2 статті 265 КЗпП України за створення перешкод у проведенні перевірки з додержання законодавства про працю на позивача накладено штраф у розмірі 417 300,00 грн.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Пунктом 2 Порядку № 295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.
Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Відповідно до п. 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Пунктом 11 Порядку № 259 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Згідно п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Пунктами 16-18 вказаного Порядку № 295 визначено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті (пункту 22 Порядку № 295).
Як вбачається з матеріалів справи, інспекторами праці 17.01.2019 року уповноваженому представнику товариства вручено вимогу про надання документів № ДН2519/248/НД/В, якою надано строк до 09:00 год. 21.01.2019 року надати відповідні документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, при цьому, не зважаючи на встановлений вимогою строк, інспекторами праці 18.01.2017 року було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/249/НП, зокрема, у зв`язку з невиконанням вимоги від 17.01.2019 року ДН2519/248/НД/В.
Таким чином, надані позивачем 21.01.2019 року документи, на виконання вимоги № ДН2519/248/НД/В від 17.01.2019 року, фактично залишились без уваги, та яким, відповідно, не було надано жодної належної оцінки.
Зазначене, на переконання суду, свідчить про передчасність висновків інспекторів праці відносно ненадання ТОВ «Завод Стеко» інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, оскільки склавши Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2519/249/НП від 18.01.2019 року, останні позбавили позивача будь-якої можливості надати витребувані документи в строк до 21.01.2019 року.
Що стосується висновків відповідача про ненадання ТОВ «Завод Стеко» доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень; незабезпечення умов для розмови з працівниками та надання письмових пояснень; ненадання можливості фіксувати за допомогою фото-відео техніки працівників на початку інспекційного відвідування, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку виключається можливість свідомого створення перешкод позивачем інспекторам праці у проведенні інспекційного відвідування, оскільки допуск до виробничих, службових, адміністративних приміщень був наданий, зазначений факт підтверджується відеозаписами, які були досліджені судом у відкритому судовому засіданні, при цьому, відповідачем на виконання вимог ст. 73, 76 КАС України, не надано належних та достатніх доказів, на підтвердження фактів недопущення до проведення перевірки, незабезпечення ТОВ «Завод Стеко» умов для проведення інспекційного відвідування, розмови інспекторів праці з працівниками та надання письмових пояснень та ненадання можливості інспекторам праці фіксувати за допомогою фото-відео техніки працівників на початку інспекційного відвідування.
З огляду на викладене, посилання відповідача на свідоме створення позивачем перешкод інспекторам праці у проведенні інспекційного відвідування позивача є необґрунтованими та безпідставними.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень, закріплених ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз наведених обставин в сукупності, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття рішення, що є предметом оскарження.
Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, а вимоги позивача про визнання противоправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21.02.2019 року підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Стеко" до Головного управлінню Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2519/249/НП/СПТД-ФС/168 від 21 лютого 2019 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Стеко" штрафу у розмірі 417 300,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 травня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко