Справа № 826/18857/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2019 року № 826/18857/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору1. Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий Світ" Обремка Романа Анатолійовича 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Український фінансовий світ"
про представники учасників справи:зобов`язання вчинити певні дії позивача - не прибув; відповідача ? Яременко О.В.; третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подав на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов, з урахуванням заяви від 27.02.2017, до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий Світ" Обремка Романа Анатолійовича (надалі - відповідач-1 або Уповноважена особа фонду) та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-2 або Фонд), в якому просить суд:

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий Світ" Обремка Романа Анатолійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з ДРФО - НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 45120 від 09.07.2014 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з ДРФО - НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий Світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 45120 від 09.07.2014.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачами протиправно не включено ОСОБА_1 до Переліку рахунків та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Відповідач-1 надав заперечення проти позову та відзив на позов, в яких вказав що діяв в межах повноважень визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також звернула увагу суду на те, що станом на 12.06.2014 фінансовий стан банку не дозволяв виконувати свої зобов`язання пере вкладниками - фізичними особами, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 15.07.2014 № 410/БТ, якою ПАТ "КБ "УФС" було віднесено до категорії проблемних. Крім того, Уповноважена особа фонду вказує на пропуск позивачем строку на звернення до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зазначає, що Уповноважена особа фонду діяла в межах повноважень визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Постанови Правління Національного банку України від 15.07.2014 № 410/БТ, а позовні вимоги до Фонду є безпідставними, оскільки у останнього не настав обов`язок перед позивачем щодо його включення до Загального реєстру.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2016 (суддя Літвінова А.В.) відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 11.10.2017 № 7031 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2017 справу прийнято до провадження суддею Пащенком К.С., призначено судове засідання на 30.01.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2018 позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просив судове рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2018 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2018 справу прийнято для продовження розгляду; постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22.11.2018.

22.11.2018 судове засідання не здійснювалося, розгляд справи відкладено на 24.01.2019.

24.01.2019 розгляд справи відкладено до 14.03.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2019, судом витребувано у позивача оригінали договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" №45120 від 09.07.2014 та квитанції № 298_2 від 10.07.2014 про перерахування коштів в сумі 16 000,00 доларів США; зобов`язано позивача надати вказані матеріали суду у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали.

В судовому засіданні 14.03.2019 представник відповідача-1 заперечив проти позову, представник позивача, відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Окрім того, представник відповідача-1 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на викладене, адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.07.2014 між позивачем (Вкладник) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (Банк) було укладено договір № 45120 банківського вкладу (депозиту) "Планер"(далі - Договір), за умовами якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16 000,00 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 11.08.2014 (дата повернення вкладу) та зобов`язується сплачувати проценти за його користування (п. 1.1. Договору)

Відповідно до п. 1.3. Договору датою внесення грошових коштів Вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок в Банку № НОМЕР_3 .

Згідно з пп. 2.1.2, 2.1.3 п. 2.1. Договору Банк зобов`язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні Вкладника до Банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти; у разі якщо Вкладник не звертається до Банку за отриманням вкладу при настанні жати повернення вкладу, цей договір вважається продовженим (пролонгованим) на той самий строк.

10.07.2014 позивачем перераховано на вкладний рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 16 000,00 доларів США, що підтверджується копією квитанції № 298_2 від 10.07.2014.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 № 491 "Про віднесення ПАТ "Український фінансовий світ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Український фінансовий світ", згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Український фінансовий світ" строком на три місяці з 15.08.2014 по 15.11.2014.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Український фінансовий світ" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.11.2014 № 119 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український фінансовий світ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Український фінансовий світ" та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український фінансовий світ" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І. строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 включно.

На підставі рішення №198 від 02.11.2015 "Про зміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" та делегування повноважень ліквідатора банку" призначено Оберемка Р.А.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що з 21.11.2014 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ"; для отримання коштів вкладники ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" з 21 листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк"; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач в період з 21.11.2014 по 31.12.2014 не мав можливості звернутися до банку-агента, щоб отримати свої кошти. В червні 2016 року позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про виплату належних йому коштів, відповідь на яку останній не тримав. За телефоном гарячої лінії Фонду, відповідач-2 повідомив позивача, що його не включено до Загального реєстру вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

09.08.2016 позивач направив запит відповідачу-1, проте Уповноважена особа фонду відмовила у наданні інформації, оскільки надісланий запит не відповідав вимогам законодавства в частині засвідчення підпису позивача.

Не погоджуючись з вказаним діями відповідача та вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 5, 6 статті 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2019 позивачами не надані відповідні докази, про причини неможливості подання таких доказів суду не повідомлено.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут та надалі вказаний Законом зазначається у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов`язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином передумовою для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність чинного договору банківського вкладу (депозиту) та коштів на рахунках.

Проте, як зазначалось вище, позивачем не надано суду доказів, які свідчать що він дійсно є вкладником ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Суд зауважує, що додані до позовної заяви копії Договору банківського вкладу та квитанції про перерахування коштів на вкладний рахунок позивача, не беруться до уваги, оскільки відповідач-1 ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він є вкладником ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", а отже що його права порушені.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 241- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко