Справа № 460/1383/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
13 червня 2019 року м. Рівне №460/1383/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви
доРівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернулась з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у якому просить про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, а також чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.
Ознайомившись з позовом та доданими до нього документами, суддею встановлено наступне.
Адміністративний позов від імені ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області підписано та подано адвокатом Вадимом Меламедом.
На підтвердження своїх повноважень як представника позивачки ним долучено довіреність від 14.02.2019 скріплену апостилем.
Суд вважає, що зазначена довіреність не є документом, що підтверджує повноваження адвоката Меламеда Вадима на подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , з огляду на таке.
Стаття 131-2 Конституції України (у редакції Закону «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VII, який набрав чинності з 30.09.2016) визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Так, згідно з частиною другою статті 160 цього Кодексу, якою визначено вимоги щодо оформлення позовних заяв, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Таким чином, позивач може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Його представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Статтею 55 КАС України передбачено право сторони, третьої особи в адміністративній справі, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною 1 статті 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч. 3 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Частинами першою, третьою статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Зі змісту вищенаведених норм представником в судовому процесі сторони, може бути тільки адвокат, повноваження якого згідно з вимогами частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України мають підтверджуватися довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з пунктами 1, 2, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI: адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Закони України не передбачають право адвоката здійснювати передоручення своїх повноважень щодо забезпечення реалізації прав і обов`язків клієнта, зокрема, в адміністративному судочинстві, фізичній особі.
Отже, положення наведених норм матеріального та процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження адвоката, як представника сторони, мають бути підтверджені оригіналом ордера та договором про надання правової допомоги або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує надання довірителем повноважень адвокату, або їх копіями, засвідченими у визначеному законом порядку.
Крім того, суд звертає увагу на те, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. (ч. 1 ст. 60 КАС України).
При цьому, перелік процесуальних прав та обов`язків учасників справи визначені ст. 44 КАС України.
Проте, довіритель має право обмежити чи розширити коло повноважень представника та надати йому право на вчинення окремих процесуальних дій, які належать до спеціальних прав сторони.
Тобто документами, в яких клієнтом підтверджується обсяг повноважень наданих адвокату, у т.ч. право підпису позову, є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням адвокату кола повноважень, які має здійснювати представник (адвокат) від імені довірителя, або умови Договору з адвокатом про надання правової допомоги.
Як вбачається зі змісту долученої довіреності представником позивачки серед інших довірителів - фізичних осіб вказаний і ОСОБА_2 , який натомість у позовній заяві зазначив, що підписав цей позов як адвокат.
Однак у долученій довіреності на ім`я ОСОБА_3 не зазначено жодних відомостей про те, що представник ОСОБА_1 є адвокатом. Ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" або договір укладений між адвокатом та клієнтом, позивач до суду також не надає.
Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підготовки та підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі або оригіналом ордеру.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Суд приходить до висновку що позовна заява не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки за формою і змістом не відповідає вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції, що визначені у частині другій статті 160 цього Кодексу, а саме: заява подана особою, якій законом не надано право звертатися до суду в інтересах позивача.
Враховуючи, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень ОСОБА_4 щодо його представництва саме як адвокатом у Рівненському окружному адміністративному суді та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень; не подано ордер, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Аналогічний правовий висновок міститься і в ухвалі Верховного суду від 07 лютого 2019 року по справі справа №815/4708/17 (адміністративне провадження №Зн/9901/15/19).
Суд також зауважує, що відсутність документів підтверджуючих повноваження представника саме в статусі адвоката може в подальшому обмежити чи унеможливити реалізацію певних процесуальних прав позивачем ( зокрема на відшкодування понесених витрат на правовому допомогу тощо). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року № 811/1507/18.
Крім того, в ордері чи договорі можуть бути викладені обмеження щодо здійснення окремих процесуальних прав адвокатом (право на відмову від позову, примирення тощо). З наданих до позовної заяви документів не можливо достовірно встановити наявність або відсутність таких обмежень.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27)де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Повернення позовної заяви відповідно до ч.8 статті 169 КАС України, з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, що не позбавляє позивача та його представника в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону права на повторне звернення до суду з таким позовом, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі подання адміністративного позову учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Махаринець Д.Є.