Справа № 826/17358/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмі-Центр" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмі-Центр" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмі-Центр" (код 30930769), місцезнаходження:04107. м. Київ, вул. Нагірна, 25-27, зареєстроване в якості юридичної особи 24.05.2000 р., перебуває на обліку в якості платника податків у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві

В обгрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що відповідно до довідки ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.08.2015 р. № 136/26-59-28-01-12 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності декларування ТОВ "Алмі-Центр" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2015 року" сума ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь ТОВ "Алмі-Центр", становила 37 015, 00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 1575-07 від 16.02.2016 р. на рахунок ТОВ "Алмі-Центр" було повернуто 13 342,00 грн., сума залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь Товариства становить 23 673,00 грн.

13.12.2017 року Товариством була подана заява до Головного управління ДФС у м. Києві про відрахування суми штрафу відповідно до податкового повідомлення-рішення від 04.12.2017 року № з суми залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь товариства, проте, на момент подачі позову будь-якої відповіді відповідачем надано не було.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що наявність заборгованості бюджету перед позивачем не є підставою, що унеможливлює винесення щодо нього рішень про нарахування податкових зобов`язань.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що контролюючий орган відмовляється вести будь-яке спілкування з позивачем, так як ігнорує направлені листи з приводу повідомлення-рішення та залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмі-Центр».

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Алмі - Центр" за період жовтень-грудень 2015 року, за результатами якої складено акт від 14.11.2017 №18202/26-15-12-06-20/30930769.

Згідно з висновками акту перевірки позивачем несвоєчасно здійснено реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за жовтень-грудень 2015 року на суму ПДВ 226829,93 грн., в результаті чого порушено вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.12.2017 №, яким згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України за затримку граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше днів у розмірі 10% від суми у розмірі 22682,99 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до довідки ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.08.2015 р. № 136/26-59-28-01-12 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності декларування ТОВ "Алмі-Центр" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2015 року" сума ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь ТОВ "Алмі-Центр", становила 37 015, 00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 1575-07 від 16.02.2016 р. на рахунок ТОВ "Алмі-Центр" було повернуто 13 342,00 грн., сума залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь Товариства становить 23 673,00 грн.

13.12.2017 року Товариством була подана заява до Головного управління ДФС у м. Києві про відрахування суми штрафу відповідно до податкового повідомлення-рішення від 04.12.2017 року № з суми залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь товариства, проте, на момент подачі позову будь-якої відповіді відповідачем надано не було.

За змістом п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи і яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, предметом камеральної перевірки охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №803/1315/17.

Згідно з п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 200.10 ст.200 ПК України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п.76.2 ст.76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п.2.5.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року №165, акт про результати камеральної перевірки складається у вигляді відповідного зразка, який наведено у додатку №2 і складається у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

Аналіз вищенаведених правових положень дозволяє дійти до висновків, що у даному випадку камеральна перевірка повинна бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Судом першої інстанції встановлено, що в діяльності ТОВ дійсно мали місце порушення строків реєстрації податкових накладних.

Цей факт також не заперечується самим Товариством, проте в апеляційній скарзі скаржник вказує, що контролюючий орган відмовляється вести будь-яке спілкування з позивачем, так як ігнорує направлені листи з приводу повідомлення-рішення та залишку ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмі-Центр». Та вважає викладене підставою для скасування податкового повідомлення рішення.

Суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те,що позивачем не наведено підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Також, колегія суддів, вказує, що якщо нараховане оскаржуваним рішенням податкове зобов`язання може бути погашене шляхом зарахування заборгованості бюджету перед позивачем, це може бути предметом відповідного спілкування з контролюючим органом, чиї дії, в свою чергу, можуть бути предметом судового оскарження.

Вищенаведене свідчить про те, що, наявність заборгованості бюджету перед позивачем не є підставою, що унеможливлює винесення щодо нього рішень про нарахування податкових зобов`язань.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування податковим органом позивачу зобов`язання є правомірним.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено правомірність своїх дій, а позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу з обмеженою відповідальністю "Алмі-Центр" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Аліменко В.О.

Судді Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.