Справа № 553/2284/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 р.Справа № 553/2284/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 28.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Новак Ю.Д., вул. Пролетарська, 37, м. Полтава, Полтавська, 36022, повний текст складено 28.03.19 року по справі № 553/2284/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, на які було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці підряд перед його звільненням в період з 01.10.2008 по 30.09.2010 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 серпня 2017 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та одноразові премії за період з 01.10.2008 по 30.09.2010 роки, із яких нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці підряд перед звільненням, які не ввійшли в розрахунок пенсії згідно довідки управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про додаткові види грошового забезпечення № 1/56 від 17.05.2017 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року вищезазначене рішення залишено без змін.

18 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду, в якій він просив роз`яснити порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року у справі № 553/2284/17, вказавши відповідачу в особі Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 серпня 2017 року, він зобов`язаний застосовувати норму Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року в редакції, де її максимальний розмір становив 90 відсотків всіх видів грошового забезпечення яка діяла на час призначення пенсії в період 01.10.2008 по 30.09.2010 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 28.03.2019 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду, яке набрало законної сили задоволено.

Роз`яснено порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2018 року у справі №553/2284/17,провадження №2-а/553/28/2018 вказавши відповідачу в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючиз 01.08.2017року він зобов`язаний застосувати норму Закону України «Про пенсійне забезпеченняосіб,звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, в редакції, де її максимальний розмір становив 90 відсотків всіх видів грошового забезпечення, яка діяла на час призначення пенсії в період з 01.10.2008 по 30.09.2010 роки.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 серпня 2017 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та одноразові премії за період з 01.10.2008 по 30.09.2010 роки, із яких нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 24 місяці підряд перед звільненням, які не ввійшли в розрахунок пенсії згідно довідки управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про додаткові види грошового забезпечення № 1/56 від 17.05.2017 року.

Задовольняючи заяву про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року є незрозумілим, та що відповідач повинен при виконанні вказаного рішення суду застосовувати норму Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених звійськової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, яка діяла на час призначення пенсії позивачу ОСОБА_1 , а не норму, яка діє на теперішній час

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно з ч. 3 вказаної статті, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

За змістом наведених норм слідує, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у заяві про роз`яснення судового рішення фактично просить не роз`яснити рішення суду, а вказує дії та порядок його виконання, а саме - застосування положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб при перерахунку пенсії, що призведе до зміни змісту судового рішення.

При цьому, колегія суддів дослідивши зміст рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 у зазначеній справі, вважає, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на йому зрозуміла суть судового рішення, однак незрозумілий порядок та механізм виконання судового рішення.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013

судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановления додаткового рішення цим же судом.

З тексту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.12.2018 №1765/111-03 не вбачається, що органу Пенсійного фонду не зрозумілий зміст рішення

суду та, що в процесі виконання цього рішення суду виникли труднощі.

Таким чином, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 28.03.2019 у. по справі № 553/2284/17 за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду фактично змінено рішення суду та встановлено порядок перерахунку пенсії, яка вже перерахована Головним управлінням ПФУ в Полтавській области, а отже рішення суду виконано.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи заяву позивача про роз`яснення порядку виконання судового рішення, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Полтава від 28.03.2019 року по справі № 553/2284/17, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 28.03.2019 року по справі № 553/2284/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2018 року по справі № 553/2284/17 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 14.06.2019 року