Справа № 1340/3672/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5495/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Довгополова О.М., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, голови Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Хмиза Василя Тадейовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя першої інстанції Мартинюк В.Я., м. Львів),

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Годовицько-Басівської сільської ради, голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза В.Т., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про (з урахуванням ухвали суду від 16.04.2019 про закриття провадження в частині позовних вимог):

- визнання дій та бездіяльності голови Годовицько-Басівської сільської ради щодо невизнання та невиконання законних рішень суду від 23.09.2014 справа № 450/2175/13, та від 22.03.2016 справа № 876/11085/15, які призвели незаконного позбавлення права на користування земельною ділянкою - протиправними;

- визнання дій та бездіяльності голови Годовицько-Басівської сільської ради та Годовицько-Басівської сільської ради щодо несвоєчасного розгляду заяви від 07.08.2017, та не розгляду заяви від 24.09.2009 - протиправними;

- стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року клопотання Годовицько-Басівської сільської ради про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради, голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза В.Т. про визнання незаконними та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності задоволено частково. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради, голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза В.Т. в частині вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо несвоєчасного розгляду заяви від 07.08.2017 та не розгляду заяви від 24.09.2009 року залишено без розгляду. В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд покликається на те, що після неотримання рішення після спливу місячного строку, він повинен був дізнатися про порушення його прав та виникло право звернутись до суду за захистом порушених моїх прав. Зазначає, що неотримання відповіді на свою заяву після спливу місячного строку не означає, що заява не була своєчасно розглянута і належного доказу про те, що заява після спливу місячного строку не була розглянута в матеріалах справи відсутня, поза увагою суду залишився належний доказ про те, що про порушення своїх прав, він дізнався з листа відповідача за №106 від 12.03.2018. Також зазначає, що суд зосередився на виникненні права звернення до суду, обгрунтувавши це - припущенням, а не належним доказом, так як те, шо він повинен був про це дізнатися, не означає - шо він про це дізнався та залишив поза увагою належний доказ та вимогу ч. 2 ст. 122 КАС України: що, шестимісячний строк встановлюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, залишились не з`ясованими дійсні правовідносини сторін, що випливають із обставин справи, яка правова норма підлягає до застосуванню до цих правовідносин та чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

У судовому засіданні представник Годовицько-Басівської сільської ради Лука Т.М. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін судове рішення першої інстанції.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено матеріалами справи (розписками про вручення рекомендованої кореспонденції).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 24.09.2009 звернувся до голови Годовицько-Басівської сільської ради із заявою про надання інформації про причини і обставини згідно яких Годовицько-Басівська сільська рада позбавляє його права на користування з подальшою приватизацією земельної ділянки, якою він довший час користувався та яка була виділена йому ще в 1991 році для потреб життєдіяльності його як інваліда.

07.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до голови Годовицько-Басівської сільської ради із заявою про внесення змін в інвентаризаційний акт від 13.07.2017 щодо проведеної інвентаризації земельних ділянок в районі «Церква-цвинтар» с. Басівка; внесення змін стосовно прізвища та ініціалів землекористувача з ОСОБА_3 на прізвище та ініціали позивача; зобов`язання особу, яка незаконно використовує вищевказану земельну ділянку, яка надана йому як інваліду ІІ групи, звільнити її до початку осінньо-польових робіт.

Відповідач листом від 08.02.2018 №56 повідомив позивача, що земельною комісією сільської ради 21.09.2017 було складено акт обстеження земельної ділянки в урочищі «Біля церкви» (ІІ ряд, біля цвинтаря), відведеної у власність для ведення ОСГ гр. ОСОБА_2 на підставі проекту землеустрою, виданого ФОП « ОСОБА_4 .» і погоджено межі даної ділянки.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що про порушення свої прав позивач повинен був дізнатись після спливу місячного строку з дня його звернення до відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано суду жодних доказів надання відповіді на звернення позивача від 24.09.2009.

Відтак, головою Годовицько-Басівської сільської ради проігноровано звернення ОСОБА_1 . 24.09.2009, така бездіяльність містить ознаки триваючого правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що закріплені у законодавстві гарантії прав суб`єктів приватного права (зокрема, процесуальні строки, можливість застосування принципу мовчазної згоди тощо), не повинні використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах 04 червня 2019 року у справі №826/5252/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 та від 19 червня 2018 року у справі № 464/2638/17.

Щодо звернення ОСОБА_1 від 07.08.2017, то згідно наявної в матеріалах відповіді №56, така датована 08 лютого 2018 року.

Саме з цієї дати суд першої інстанції вважає необхідним обчислювати початок перебігу строку звернення до суду.

Однак, суд не врахував, що позивач міг ознайомитись з цим листом тільки отримавши його засобами поштового зв`язку. При цьому, сторони зазначають про надіслання його поштою.

Позивач у позовній заяві стверджує, що отримав зазначену відповідь засобами поштового зв`язку 14 лютого 2018 року.

Із даним позовом, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду 14.08.2018 року.

При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів отримання листа позивачем із зазначенням дати.

Отже, не спростовано твердження позивача про отримання ним листа 14.02.2018.

А тому, висновок суду першої інстанції про пропуск строку є безпідставним.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково встановив початок перебігу строку для оскарження дій та бездіяльності голови Годовицько-Басівської сільської ради та Годовицько-Басівської сільської ради щодо несвоєчасного розгляду заяви від 07.08.2017, та не розгляду заяви від 24.09.2009 вказавши, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатись після спливу місячного строку з дня його звернення до відповідача чи з моменту набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених ст. 123 КАС України підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки після відкриття провадження у справі жодних нових обставин встановлено не було, а при розгляді клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд не надав можливість позивачу подати клопотання про поновлення строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 1340/3672/18 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді О. М. Довгополов
В. Я. Макарик
Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.