Справа № 826/8323/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8323/17 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Літвіної Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд:

- визнати незаконною відмову відповідача в оформленні постійного стороннього догляду за нею;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо встановлення постійного стороннього догляду за нею, який здійснюється її сином - ОСОБА_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 лютого 2019 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції не правильно трактував підпункт 6 пункту 4 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затверджений постановою КМУ від 29 квітня 2004 року за № 558.

Таким чином, відповідач стверджує, Окружний адміністративний суд м.Києва не застосував норми матеріального права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення даного спору.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач у апеляційній скарзі просив суд розглянути справу без участі уповноваженого представника Управління у разі його неявки у судове засідання.

Позивач та третя особа будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надали.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

За наведених обставин, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія КА-1 № 009374 від 16.02.2009 року, посвідченням серії НОМЕР_1 та випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 7258.

У довідці до акта огляду МСЕК також зазначено, що позивач може працювати лише у спеціально створених умовах.

Крім того, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач внаслідок наявного у неї захворювання не здатна до самообслуговування та потребує постійної сторонньої допомоги.

Наведене також підтверджується наявними у матеріалах справи поясненнями третьої особи - ОСОБА_2 . де останній вказує, що він дійсно доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_1 у зв`язку з тим, вона не має можливості самостійно пересуватися, одягатися, доставати предмети та речі, готувати їжу, тобто потребує постійної сторонньої допомоги, у тому числі і в самообслуговуванні. Разом з цим, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначає, що через те, що його матір потребує постійної його допомоги у самообслуговуванні, то він не має можливості працювати, проте потребує трудового стажу.

Аналогічні доводи вказувала і позивач в обґрунтування адміністративного позову.

Отже, судом встановлено, що за вказаних обставин, позивач та її син - ОСОБА_2 20 березня 2016 року звернулися до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про оформлення офіційного догляду за ОСОБА_1 , який здійснюється її сином ОСОБА_2

Розглянувши вказане звернення заявника, відповідач листом від 14 квітня 2017 року за № 5565/75-02/12 повідомив останньому про відсутність законних підстав для призначення йому компенсації (допомоги), оскільки його мати - ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах.

При цьому, як стверджують позивач та третя особа, працівниками Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації їм було роз`яснено, що для оформлення відповідного догляду необхідно також надати до Управління довідку про те, що ОСОБА_1 не працює, а також копію її трудової книжки.

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси її та її сина, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у трудових відносинах перебуває саме позивач, а не її син, який має намір надавати їй допомогу (як особі, що не здатна до самообслуговування внаслідок захворювання), що узгоджується з вимогами чинного законодавства.

З огляду на зазначене та враховуючи, що ОСОБА_2 було надано повний пакет документів необхідних для оформлення постійного стороннього догляду за його матір`ю - ОСОБА_1 , Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача в даному випадку буде зобов`язання відповідача вирішити питання щодо встановлення постійного стороннього догляду за позивачем, який здійснюється її сином - ОСОБА_2 з урахуванням вказаних у рішенні висновків.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів ст. 1 ЗУ «Про соціальні послуги» від 19.06.2003 № 966-IV, соціальні послуги - це комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем. При цьому, суб`єкти, що надають соціальні послуги - це підприємства, установи, організації та заклади незалежно від форми власності та господарювання, фізичні особи - підприємці, які відповідають критеріям діяльності суб`єктів, що надають соціальні послуги, а також фізичні особи, які надають соціальні послуги.

Положеннями ст. 7 вказаного Закону передбачено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29.04.2004.

Так, п. 1 цього Порядку встановлено, що непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

Разом з цим, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідачем не оспорюється відповідність поданих позивачем та її сином ОСОБА_2 документів вимогам зазначеної норми.

При цьому, колегія суддів наголошує, що визначений у пункті 6 Порядку перелік необхідних для оформлення догляду та призначення компенсації документів є вичерпним. Крім того, суд апеляційноїх інстанції зауважує, що відповідно до приписів вказаного пункту, копію трудової книжки (а у разі її відсутності - письмове повідомлення особи із зазначенням інформації про відсутність трудової книжки та про останнє місце роботи чи отримання доходів) зобов`язана надати до уповноваженого органу саме фізична особа, яка здійснює сторонній догляд, а не та, якій цей догляд надається. Жодних вимог щодо необхідності надання особою, яка потребує стороннього догляду трудової книжки та/або довідки про те, що ця особа не працює, вимогами чинного законодавства, у тому числі і Порядком № 558 не передбачено.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що приписами абз. 6 п. 4 Порядку передбачено, що компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги та одночасно перебувають у трудових відносинах, у тому числі на умовах неповного робочого дня.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не було спростовано апелянтом, син позивача - ОСОБА_2 , який здійснює постійний сторонній догляд за своєю матір`ю - ОСОБА_1 станом на момент звернення до відповідача із відповідною заявою у трудових відносинах не перебував та не перебуває до теперішнього часу.

Таким чином, за наведених обставин та враховуючи, що вимогами Порядку № 558 від 29.04.2004 передбачено, що компенсація надається непрацюючим фізичним особам, що надають соціальні послуги (громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги) та при цьому, жодних застережень відносно того, що особи, яким така допомога надається також повинні бути непрацюючими особами, нормами вказаного Порядку не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача, викладені в оскаржуваній відмові є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доказів на спростування доводів позивача.

Отже, колегією суддів встановлено, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

Н.М. Літвіна

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року