Справа № 320/1884/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 червня 2019 року Справа 320/1884/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, оф. 15) про визнання протиправним та скасування постанови від 18.01.2019 року № 58110360, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 18.01.2018 про відкриття виконавчого провадження №58110360 щодо примусового виконання виконавчого напису № 12458 вчиненого 03.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Хара Н.С.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 року адміністративну справу № 320/1884/19 передано судді С.В. Ніколайчук для розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд зробив висновок, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.3 ст.161 КАС УКраїни).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.4 Закону України Про судовий збір).

За подання до адміністративного суду фізичною особою позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Згідно з статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

В своїй позовній заяві позивач вказує на те, що він звільнений від сплати судовго збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав).

Проте, позивач не надає довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки, хоча і зазначив її серед додатків до позовної заяви.

Судом встановлено, що предметом позову є одна вимога майнового характеру на суму 12542,50 грн. Тобто, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн або надати до суду довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки або інші підтвердженні належним чином підстави для звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації № R (81) 7 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, ухваленій 14 травня 1981 року: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Питання судових витрат урегульовано главою 8 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір".

Крім того, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст. 287 КАС України).

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 287 КАС УКраїни).

Як вбачається з матеріалів справи, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №58110360 було винесено 18.01.2018 року, а як зазначає позивач отримав він її лише 28.03.2019 року. Проте, жодних доказів отримання вищезазначеної постанови саме 28.03.2019 року позивач не надає.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою. Заяву про поновлення пропущеного строку звернення з даною позовною заявою та докази поважності причин пропуску такого строку до суду не надав (ч. 6 ст. 161 КС УКраїни).

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, оф. 15) про визнання протиправним та скасування постанови від 18.01.2019 року № 58110360 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме:

- документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 768,40 грн. за наступними банківськими реквізитами: отримувач УК у Чечелівському районі міста Дніпра; Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998.

- в разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору надати до суду обгрунтовану заяву з доказами причин пропуску строку звернення до суду з відповідним клопотанням, якщо такі є.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог статтей 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук