Справа № 440/1569/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1569/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.02.2019 ВП№ 45942048.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що заборгованість позивача зі сплати аліментів виникла до введення в дію у 2018 році абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачена відповідальність у формі штрафу за несплату аліментів.

13.05.2019 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що для застосування державним виконавцем заходів, визначених ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначальним чинником є сам факт наявності заборгованості у встановленому розмірі, а період, за який вона виникла, не має правового значення.

Ухвалою суду від 14.05.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

На примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавчий лист № 537/5342/14-ц від15.12.2014, виданий Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2014 до повноліття.

Державним виконавцем 29.12.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

10.02.2019 державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу, яка мотивована тим, що оскільки наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за один рік, вбачається за необхідне накласти на Боржника штраф у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів /а.с. 11/.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями ч.1 ст.13 Закону №1404 передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, приписами ч.1 ст.18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із матеріалів справи слідує, що в даному випадку виконавче провадження було відкрите щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів із

ОСОБА_1 порядку стягнення аліментів під час здійснення виконавчого провадження врегульовано положеннями ст.71 Закону №1404.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст.71 Закону № 1404 порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу, що Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, який набрав чинності з 28.08.2018, статтю 71 Закону №1404 доповнено частиною чотирнадцятою.

Відповідно до абз.3 ч.14 ст.71 Закону №1404 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Саме у зв`язку із наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу від 10.02.2019 по ВП №45942048 /а.с. 10/.

Згідно із ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, тому Закон України "Про виконавче провадження", а саме норма щодо відповідальності за наявність заборгованості зі сплати аліментів не має зворотної дії в часі.

Суд зазначає, що з моменту набрання чинності частини 14 ст.71 Закону №1404, у відповідача виникло право на накладення штрафу на боржників у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, однак та обставина, що заборгованість у ОСОБА_1 зі сплати аліментів утворилась починаючи із 01.02.2017, тобто до набрання чинності зазначеної норми закону та станом на 01.02.2019 становила 38249 грн., в свою чергу виключає можливість для застосування даної норми під час прийняття оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав до винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, виходячи із суми заборгованості, а доводи відповідача висновків суду не спростовують.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ) про визнання неправомірною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про накладення штрафу від 10.02.2019 ВП № 45942048.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 45, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Головко