Справа № 1540/4864/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4864/18
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Кравченка К.В.,
судді - Джабурія О.В.,
судді - Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області (надалі - відповідач, Августівська сільради), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Августівської сільради №395/Р-XXXVIII-VII від 31.05.2018 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Августівську сільраду ухвалити рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в АДРЕСА_1 під кадастровим номером НОМЕР_1 та передачу її у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову було зазначено, що спірним рішенням Августівської сільради позивачу повторно протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав, які не передбачені ст.123 Земельного кодексу України. Щодо зазначених відповідачем підстав, вони суперечать нормам законодавства, оскільки відповідач та відділ містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області не повинні погоджувати проект щодо спірної земельної ділянки, що встановлено також рішенням суду в іншій справі, а щодо місця розташування земельної ділянки то воно відповідає оригіналам проектної документації. Крім того, підтвердженням відповідності місця розташування земельної ділянки проектній документації є висновок експерта.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 02.06.2011 року звернувся до Августівської сільради з заявою про виділення у власність із незабудованих земель запасу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, до якої додав копію паспорту громадянина України, графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки з її орієнтованими розмірами.

Рішенням Августівської сільради №112/Р-VІII-VІ від 23.06.2011 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 0,10 га та зобов`язано замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації.

На виконання зазначеного рішення позивачем було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га в с . Котовка АДРЕСА_1 та згідно висновку Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №135/41-16 від 25.03.2016 року зазначений проект погоджено.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 15.04.2016 року земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 (надалі - спірна земельна ділянка) сформована та зареєстрована під кадастровим номером НОМЕР_2 .

Так, погоджений проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_2 подано позивачем до Августівської сільради для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 у власність.

Проте, Рішенням Августівської сільради №173/Р-XIX-VIІ від 29.11.2016 року позивачу відмовлено у затвердженні вказаного проекту землеустрою та вирішено зареєструвати право комунальної власності Августівської територіальної громади на вказану земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року у справі №523/260/17 визнано протиправним та скасовано рішення Августівської сільради №173/Р-XIX- VIІ від 29.11.2016 року про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та зобов`язано Августівську сільраду розглянути на найближчій сесії заяву позивача щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачу.

Так, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, Рішенням Августівської сільради №395/Р-XXXVIII-VIІ від 31.05.2018 року позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у зв`язку із невідповідністю вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З спірного рішення Августівської сільради №395/Р-XXXVIII-VIІ вбачається, що вказаний проект складено з порушенням законодавства, а саме:

1) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу не погоджений Августівською сільрадою, яке є обов`язковим, відповідно до ч.ч.6, 16, 17, 18 ст.186 Земельного кодексу України;

2) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу не погоджений відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, яке є обов`язковим, відповідно до ч.2 ст.186-1 Земельного кодексу України;

3) місце розташування земельної ділянки, яке відводиться позивачу для ведення особистого селянського господарства, викопіювання з генерального плану села Латівка (колишня назва село Котовка), яке було погоджене відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області не співпадає з місцем розташування земельної ділянки зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_2 .

Згідно із п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частинами 6, 7, 8, 9 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.1 ст.122, ч.13 ст.123 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як вже було зазначено вище, однією з підстав у відмові в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу є: не погодження проекту Августівською сільрадою, яке є обов`язковим, відповідно до ч.ч.6, 16, 17, 18 ст.186 Земельного кодексу України.

Однак, згідно ч.6 ст.186 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу і затверджується, в тому числі, органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, але положення ст.186-1 Земельного кодексу України не передбачає погодження проектів органами місцевого самоврядування.

Ще однією підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу стало не погодження проекту відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, яке на думку апелянта, є обов`язковим, відповідно до ч.2 ст.186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.186-1 Земельного кодексу України цей пункт стосується земельних ділянок, на яких розташований об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, однак будь-які дані про те, що на вказаній земельній ділянці планується будівництво, відсутні, і стороною на наявність таких намірів у позивача не посилаються.

Посилання апелянта в обґрунтування своєї позиції лише на можливість будівництва на земельній ділянці, що надається для ведення особистого селянського господарства, колегія суддів відхиляє, як хибні.

Третьою підставо у відмові позивачу стало неспівпадіння місця розташування земельної ділянки зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_2 з місцем розташування земельної ділянки, яка відводиться позивачу для ведення особистого селянського господарства, викопіюванню з генерального плану села Латівка (колишня назва село Котовка), яке було погоджене відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області.

Колегія суддів враховує той факт, що органами Держгеокадастру був погоджений наданий позивачем на затвердження проект, в якому наявне викопіювання з Генерального плану, яке відповідає проекту, а надана позивачем до матеріалів справи завірена копія проекту відповідає оригіналу, який міститься в органах Держгеокадастру, а тому саме цей проект підлягає затвердженню відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Всі наведені обставини вже були предметом дослідження судом у справі №815/2914/17 за позовом ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області, третя особа - ОСОБА_1 , в якій предметом оскарження було рішення ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо реєстрації земельної ділянки за заявою ОСОБА_1 , та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Також, з висновку експерта №41/1/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 20.11.2018 року вбачається, що місце розташування земельної ділянки, яка відводиться позивачу для ведення особистого селянського господарства, викопіювання з генерального плану села Латівка (колишня назва село Котовка), яке було погоджене відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області відповідає місце розташуванню земельної ділянки, зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Августівською сільрадою було протиправно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів, враховуючи неодноразові відмови відповідача у належному розгляді заяви позивача, погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою ефективності відновлення порушеного права позивача та виключення подальших протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та уникнення повторного звернення до суду, слід зобов`язати Августівську сільраду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в АДРЕСА_1 під кадастровим номером НОМЕР_2 та передати її у власність позивача.

Посилання апелянта на дискреційні повноваження відповідача в частині затвердження проекту землеустрою, що на думку апелянта унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити такий проект, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Предметом даної адміністративної справи є відмова відповідача, оформлена рішенням, яка прийнята за результатами попередньо поданої позивачем заяви про затвердження проекту землеустрою на виконання постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 13.12.2017 року у справі №523/260/17, якою було зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду. Разом з тим, як було встановлено вище, відповідачем вдруге було прийнято відмову у затвердженні проекту землеустрою без законних підстав для відмови, яким вже надавалась судом відповідна правова оцінка.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення .

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17).

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що відповідач в межах даної справи вдруге протиправно відмовив позивача в затверджені проекту з підстав, не передбачених діючим законодавством, а оскільки судом не встановлено будь-яких законних підстав для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою, то це вказує на існування у відповідача обов`язку затвердити такий проект, що в свою чергу виключає наявність у відповідача в спірних правовідносинах дискреційних повноважень.

За таких обставин, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, що за встановлених обставин не буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Також колегія суддів вважає обґрунтованою заяву позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста та проведення експертизи, оскільки вказані витрати є підтвердженими, а тому суд першої інстанції правильно вирішив, що такі витрати підлягають стягненню з Августівської сільради.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.