Справа № 448/480/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5173/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року (рішення ухвалене о 19:12 хв. у м. Мостиська судом у складі головуючого судді Білоуса Ю.Б., повний текст рішення складено 10.04.2019 року) у справі за позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації,-

ВСТАНОВИЛА:

10.04.2019 року представник позивача звернувся до суду із позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08.11.2018 року ухвалено затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме 20.23.год. 06.11.2018року. Зазначає, що відносно відповідача прикордонним загоном в межах своєї компетенції неодноразово направлялись запити щодо встановлення його особи, що на даний час неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача за таких обставин, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що виразилося у неодержанні Мостиським прикордонним загоном з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства документів, необхідних для ідентифікації особи, відсутність співпраці з боку відповідача, під час процедури його ідентифікації, а саме те, що відповідач не бажає повернутися до країни походження.

Просив позов задоволити, продовжити тримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ст. 289 КАСУ (шість місяців починаючи з 06.05.2019 року).

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року адміністративний позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з 06.05.2019року.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, а окрім того рішенням Мостиського районного суду від 05.04.2019 року у справі №448/381/19 постановлено примусово видворити відповідача за межі території України та затримати його з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Тобто фактично існує два судових рішення за позовом Мостиського прикордонного загону до відповідача про затримання останнього. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 необхідно продовжити з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України відповідно до рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що виникає необхідність продовжити строк затримання відповідача з метою його ідентифікації.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що управлінням у справах іноземців та адміністративного провадження Міжнародно-правового департаменту 4 грудня 2018 року проведено заходи з анкетування, сканування відбитків пальців та фотографування іноземців-правопорушників, затриманих за спробу незаконного перетинання державного кордону України. Адміністрація Державної прикордонної служби Україна 07 грудня 2018 року зверталася із зібраними матеріалами та проханням щодо сприяння через можливості Посольства Народної Республіки Бангладеш у Республіці Польща в ідентифікації осіб, затриманих без документів за порушення законодавства України у прикордонній сфері. Посольство України в республіці Польща інформувало про те, що 03 січня 2019 було надіслано офіційну ноту до Посольства Народної Республіки Бангладеш з метою ідентифікації осіб. У зв`язку із ненадходженням відповіді про результати розгляду Посольством Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща на раніше надіслані запити, управлінням у справах іноземців та адміністративного провадження Міжнародно-правового департаменту проведено заходи із повторного анкетування вищевказаних осіб. Зібрані матеріали направлено до Посольства України в Турецькій республіці для передачі до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Анкарі з метою прискорення процедури ідентифікації затриманих осіб. У відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України, такий не має родинних зв`язків на території України, не володіє українською (російською) мовами, у нього відсутні джерела для заробітку та проживання в Україні. Подана ним заява про набуття статусу біженця залишена компетентними органами ДМС України без розгляду.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 08.11.2018року; копією листа Адміністрації Держприкордонслужби №0.81-12426/0/6-18 Вих від 11.12.2018 року; копією листа Адміністрації Держприкордонслужби щодо ідентифікації громадян ОСОБА_6 №0.81-12254/0/6-18 Вих від 07.12.2018 року; копією листа Посольства України в Республіці Польща щодо ідентифікації громадян Народної Республіка Бангладеш №6137/ НОМЕР_1 /078-413-19 від 21.01.2019 року; копією листа Адміністрації Держприкордонслужби щодо направлення повторних запитів з ідентифікації затриманих громадян Республіки Бангладеш №0.81-1162 НОМЕР_2 0/6-19 Вих. від 05.02.2019 року; копією листа Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо ідентифікації громадян Республіки Бангладеш №0.81-167/0/6-19 Вих. від 08.01.2019 року; копією запиту Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ідентифікації іноземних громадян №81/1873 від 21.03.2019року.

На час подання даного адміністративного позову у відповідача відсутній паспортний документ, обов`язкова наявність якого визначена статтею 9 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно частини18 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Оскільки позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями ст. 289, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.04.2019 року у справі №448/480/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 13.06.2019р.