Справа № 200/6178/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 р. Справа№200/6178/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Бражнік ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії з 01.06.2015, зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії і сплатити заборгованість з 01.06.2015.

За змістом позову позивач є пенсіонером, внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно викладеного в позові припинення виплати пенсії відповідачем є порушенням гарантованого Конституцією України права на соціальний захист, яке включає, зокрема, право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату йому пенсії припинено з підстав, що не передбачені статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», будь якого рішення відповідачем щодо припинення пенсії не приймалося. Позивач вважає, що відповідачем припинено виплату пенсії позивачу за відсутності на те підстав, а тому нарахування та виплату пенсії має бути поновлено.

Від відповідача судом отримано відзив на позов із викладеною в ньому незгодою із заявленими позивачем вимогами. За змістом відзиву позивачу припинено виплату пенсії через отримання інформації про повернення особи на тимчасово окуповану територію. В обґрунтування своїх тверджень відповідач посилався на приписи Постанов КМУ № 509 від 01.10.2014, № 365 від 08.06.2016, від 05.10.2014 № 637, від 18.02.2016 № 136, від 07.11.2014 № 595, від 22.09.2016 № 646.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалами від 16.05.2019 відстрочено позивачу сплату судового збору, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою від 10.06.2019 позивач поновлено строк звернення до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , є пенсіонером, отримує пенсію як внутрішньо переміщена особа. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі його заяви від 01.11.2017 про запит пенсійної справи (з УПФУ в Жовтневому р-ні) перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України. У даній заяві вказано, що раніше позивач отримував пенсію за адресою у м. Маріуполь. Згідно наданої відповідачем довідки позивач пенсію отримував по червень 2015 року включено.

Будь-які документи, які б свідчили про оформлення припинення виплати пенсії позивачу певним рішенням в матеріалах справи відсутні.

Дана справа є типовою, оскільки відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18 (№ Пз/9901/20/18), що набрало законної сили 04 вересня 2018 року. Згідно частині 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі за текстом ЗУ № 1058).

Відповідно статті 5 ЗУ № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

22.11.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, який згідно його преамбули відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 7 цього Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., N 81, ст. 2296; 2015 р., N 70, ст. 2312). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання, що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Згідно з пунктом 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМУ № 352 від 08.06.2016) (далі Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до частини першої статті 49 ЗУ № 1058 виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду з наступних підстав: - якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; - у разі смерті пенсіонера; - у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; - в інших випадках, передбачених законом. Частиною другою цієї статті передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, виходячи з викладеного, умовою призначення (продовження) виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку в місці перебування, що підтверджується відповідною довідкою; про припинення виплати пенсій відповідним органом пенсійного фонду має прийматися відповідне рішення із визначенням в ньому підстав припинення виплати пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України на відповідача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Посилання відповідача на приписи Постанов Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014, № 365 від 08.06.2016, від 05.10.2014 № 637, від 18.02.2016 № 136, від 07.11.2014 № 595, від 22.09.2016 № 646 судом не приймаються, оскільки наведені нормативно-правові акти не є законом та, із врахуванням вказівки щодо можливості припинення виплати пенсії з інших, передбачених законом підстав, що міститься в статі 49 Закону України № 1058 не можуть застосовуватися.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи прийнятого пенсійним органом рішення про припинення виплати позивачу пенсії, як то передбачено статтею 49 ЗУ № 1058 та невизначення на законодавчому рівні підставою для зупинення нарахування та виплати пенсії повернення особи на тимчасово окуповану територію, суд дійшов висновку про недоведення відповідачем правомірності невиплати пенсії позивачу та вважає, що така невиплата є протиправною, вчиненою не у визначений законом спосіб.

Позивач вимагає визнати протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії, у той же час, доказів що таке припинення було вчинено саме відповідачем в суду немає. В матеріалах справи наявна заява позивача від 01.11.2017, адресована відповідачу про запит пенсії справи з УПФУ в Жовтневому р-ні. У заяві вказано, що раніше позивач отримував пенсію за адресою у м. Маріуполь.

Наведене дає підстави вважати, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено управлінням Пенсійного фонду за попереднім місцем обліку.

Беручи до уваги наведене, у задоволенні вказаної вимоги позивача слід відмовити.

Пенсія позивачу не виплачувалась з 01.07.2015.

Враховуючи наведене вище, п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 та беручи до уваги невиплату позивачу пенсії з липня 2015 року безпідставно суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії і сплатити заборгованості з 01.06.2015 в частині періоду з 01.07.2015.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині виплати пенсії за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду. Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене і те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за можливе покласти на нього судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Судом при відкритті провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи наведене та немайновий характер заявлених позивачем вимог, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Мангушського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області.

З огляду на викладене вище, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87400, Донецька обл., Мангушський район, смт. Мангуш, вулиця Тітова, будинок 72-А, ідентифікаційний код 42171919) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 і сплатити заборгованості з 01.07.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду у межах суми виплати пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з бюджетних асигнувань Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: стягувач - Державна судова адміністрація України, рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик