Справа № 640/5509/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5509/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Інвестмент" до Міністерства юстиції України , треті особи,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю ``Прінт Інжінірінг``, Компанія з обмеженою відповідальністю ``Конформіті Інвест Лімітед`` про визнання протиправним та скасування наказу від 25.03.2019 №941/15, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Інвестмент" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю ``Прінт Інжінірінг``, Компанія з обмеженою відповідальністю ``Конформіті Інвест Лімітед`` про визнання протиправним та скасування наказу від 25.03.2019 №941/15, зобов`язання вчинити дії.

Разом з позовною заявою представником позивача - адвокатом Хруленком М.В. було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати будь-які записи до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо ТОВ "Прінт Інжінірінг" до прийняття рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Інвестмент" про забезпечення позову задоволено.

Третя особа - ОСОБА_2 не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року та прийняти нову постанову, якою клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Інвестмент" про забезпечення позову залишити без задоволення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були зазначені обставини, які вказують на те, що активи ТОВ "Прінт Інжінірінг", як і частка позивача у статутному капіталі даного Товариства, можуть бути відчужені та (або) можуть бути вчинені інші реєстраційні дії, які в подальшому позбавлять позивача реальної можливості відновити свої порушені права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як уже зазначалося, в своїй заяві про забезпечення позову позивач просив суд забезпечити даний позов шляхом заборони Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати будь-які записи до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо ТОВ "Прінт Інжінірінг" до прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Так, у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно з абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» (далі по тексту - Постанова Пленуму ВАСУ №2 в чинній редакції) в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з предметом спору.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач зокрема зазначає, що за умовами договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Прінт Інжінірінг" №19-12-2016 від 19.12.2016 він став учасником з часткою 50% ТОВ "Прінт Інжінірінг" і до січня 2019року приймав участь в управлінні діяльністю цього Товариства. Іншим учасником ТОВ "Прінт Інжінірінг" з часткою 50% була Компанія з обмеженою відповідальністю "Коформіті Інвест Лімітед".

Проте, наказом Міністерства юстиції України від 25.03.2019 року № 941/5 було частково задоволено скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 від 11.03.2019 та скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2016 №6037092 і від 30.08.2017 №7037092, внаслідок чого позивача було виключено з числа учасників ТОВ "Прінт Інжінірінг".

Після прийняття оскаржуваного наказу, 28.03.2019 було вчинено ряд реєстраційних дій: №0037092 про зміну керівника ТОВ "Прінт Інжінірінг" і №2037092 про зміну відомостей керівника Новосанжарської філії ТОВ "Прінт Інжінірінг".

В своєму позові позивач посилається на наявність ознаків протиправного характеру оскаржуваного наказу від 25.03.2019 №941/15, оскільки на його думку, відповідачем було грубо порушено процедуру розгляду скарги, а саме: не повідомлено про розгляд скарги та не надано матеріалів скарги; скарга не відповідає вимогам закону та подана з пропущенням строку на звернення (у т.ч. після 2 років з моменту вчинення реєстраційних дій); сама скарга була подана в інтересах невідомої особи ОСОБА_5 .

Отже, обраний заявником та застосований судом першої інстанції спосіб забезпечення позову, на думку колегії суддів, цілком відповідає предмету спору між учасниками справи.

При цьому, такий спосіб забезпечення позову, як заборона здійснювати будь-які записи до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо ТОВ "Прінт Інжінірінг" до прийняття рішення у справі, відповідає вимогам і меті, визначеним статтями 150, 151 КАС України.

Водночас, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не надавав оцінку протиправності оскаржуваного наказу, вжиття заходів забезпечення позову не зумовило фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано виключно на збереження до винесення остаточного рішення у справі існуючого до прийняття спірного наказу становища. З огляду на це, колегія суддів відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Також слід зазначити, що забезпечуючи позов шляхом заборони Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати будь-які записи до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо ТОВ "Прінт Інжінірінг" до прийняття рішення у справі, суд першої інстанції не втручався у дискреційні повноваження учасників справи чи третіх осіб, оскільки суд виконував власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до наданих Конституцією та законами України повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та того, що захист прав позивача в спірних правовідносинах стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даній справі, що, відповідно до наведених приписів процесуального законодавства, є прямими підставами для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ганечко О.М.

Суддя Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено - 13.06.2019 р.