Справа № 2-а-771/12
Суддя: Олещенко В. І.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/748/61/19
Єдиний унікальний № 2-а-771/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_2 про зміну сторони виконавчого провадження по справі № 2-а-771/12 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2019 року ОСОБА_4 діючи на підставі ордеру та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить замінити стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2012 року по справі № 2-а-771/12 за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату державної пенсії за Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита додаткової пенсії інваліду 2 групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, його правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з прийняттям спадщини після смерті чоловіка.

Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надала відзив із запереченнями проти заяви та у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви.

Решта учасників справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлені.

Від представника заявника, через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності з зазначенням, що вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 1 ст. 264 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується із ч. 1 ст. 379 КАС (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1219 Цивільного кодексу не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

При цьому, статтею 1227 Цивільного кодексу визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року у справі №673/1097/16.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2012 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково, визнано неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не здійснення ОСОБА_3 перерахунку додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, як особі віднесеної до 1 категорії, інваліду 2 групи, з розрахунку 75 процентів мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст.ст.50, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплачених сум. (а.с.28-30)

З дослідженої у судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії « НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років в смт. Гончарівське Чернігівського району та області. (а.с.13)

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2015 року, зареєстроване у реєстрі за №3-631, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 . (а.с.15)

Як вбачається з листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 11.06.2019, виконавчі документи, стягувачем за якими є ОСОБА_3 на обліку не перебуває та до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, не передавалося.

Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, який надійшов на адресу суду 13.06.2019, постанова Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2012 по справі № 2-а-771/12 до Головного управління не надходила та на виконанні не перебуває.

Головне Управління пенсійного фонду України в Чернігівскій області у довідці від 12.06.2019 року зазначає, що на виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.01.2012 (справа №2-а-771/12) ОСОБА_3 перерахунок пенсії не проводився.

Таким чином, неодержана за рішенням суду пенсія, що належала ОСОБА_3 і залишилися ним не одержаною в зв`язку із його смертю, повинна бути виплачена його спадкоємцям.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, посилання відповідача на те, що замінити сторону виконавчого провадження можливо лише за обов`язкової умови відкриття виконавчого провадження, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція наведена постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 686/15913/17, від 24 травня 2018 року у справі №2а-7560/11.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є правонаступником померлого ОСОБА_3 , а тому заява має бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 379 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2012 по справі № 2-а-771/12 за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити дії з ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.І. Олещенко