Справа № 802/1460/16-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 червня 2019 р. Справа № 802/1460/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.,

представника відповідача: Чайки А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 29 червня 2016 року № 134511-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25000 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого рішення, оскільки застосування контролюючим органом положень ст. 267 Податкового кодексу України, з урахуванням внесених Законом України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII змін, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 134511-13 від 29 червня 2016 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 28.03.2019 року скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

16.04.2019 року матеріали справи надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року прийнято до свого провадження вказану адміністративну справу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та зобов`язано його протягом 10 днів з дня отримання ухвали надати суду інформацію про розрахунок середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу станом на 01.01.2016 року, якщо такий було зроблено та інформацію щодо того чи надавався такий розрахунок до органу ДФС для прийняття оскаржуваного рішення.

08.05.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб - сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу). У відповідності до інформації, яка розміщена на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, автомобіль BMW Х6, об`ємом циліндрів двигуна 2979 куб. см., тип пального - дизель, 2015 року випуску у 2016 році є об`єктом оподаткування транспортним податком.

В зв`язку з невиконанням вимоги ухвали суду від 18.04.2019 року про витребування доказів Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію щодо розрахунку середньоринкової вартості, відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, з урахуванням усіх обов`язкових для здійснення розрахунку складових, належного ОСОБА_1 транспортного засобу марки BMW X6, із об`ємом двигуна 2979 куб.см, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), а також інформацію чи направлявся зазначений розрахунок Вінницькій ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення № 135511-13 від 29.06.2016 року форми "Ф".

05.06.2018 року на виконання вказаної ухвали Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано лист з відповідними роз`ясненнями. Так, зазначено, що відповідно до інформації середньоринкова вартість легкового автомобіля BMW Х6 з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, з дизельним та бензиновим типом пального, автоматичною коробкою переключення передач відповідно до 3 та 2 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року. Через відсутність в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду даних про фактичний пробіг автомобіля надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Розрахована за допомогою Калькулятора середньоринкова вартість легкового автомобіля BMW Х6 з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, 2015 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів (додаток 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403) становила: з дизельним типом пального - 1 297 731,71 гривень (з ПДВ); з бензиновим типом пального - 1 036 814,22 гривень (з ПДВ).

В судовому засіданні 14.06.2019 року ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання, замінено відповідача з Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області.

У судове засідання позивач не з`явилася, хоча була повідомлена телефонограмою завчасно про дату, час і місце судового засідання.

Також, 14.06.2019 року від представника позивача адвоката Борусевич С.Й. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судове засідання представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведено та думку представника відповідача судом ухвалено здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача та представника Мінекономрозвитку.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки BMW модель X6 із об`ємом двигуна 2979 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

На підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 29.06.2016 року № 134511-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

Однак, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи, що її права порушені, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Враховуючи те, що Законом № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, тому з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1033500 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66. Пунктом 1 зазначеної Методики встановлено, що ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. При цьому, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Між тим, як вбачається з відзиву відповідача, пояснень наданих представником у судовому засіданні, а також з інформації, наданої Мінекономрозвитку на вимогу суду, відповідний розрахунок Мінекономрозвитку щодо вартості автомобіля позивача на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не надсилався. Відповідний розрахунок було зроблено податковим органом за допомогою сервісу розрахунку вартості транспортного засобу на сайті Мінекономорозвитку.

Надані разом з відзивом розрахунки середньоринкової вартості автомобіля, що отримані з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, не можуть бути належним та достатнім доказом того, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Втім, відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля позивача, зокрема не надав підтвердження щодо фактичного пробігу або доказів отримання від уповноважених органів такої інформації.

При цьому, суд також наголошує, що згідно з приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення було прийнято на підставі інформації отриманої від Мінекономрозвитку щодо середньоринкової вартості належного позивачу автомобіля.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України середньоринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, а не податковим органом, який має визначати грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб та приймати податкове повідомлення - рішення виключно на підставі даних щодо середньоринкової вартості автомобіля отриманих від Мінекономрозвитку, суд дійшов висновку про те, що відповідачем податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 29.06.16 року № 134511-13 було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що він не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, вирішувати питання, які належать до його компетенції, усувати необґрунтованість оскаржуваного рішення в ході судового розгляду. Оскаржуване рішення не може ґрунтуватися на доказах, які отримані пізніше, ніж прийняте оскаржуване рішення

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, з огляду на те, що відповідач не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення щодо визначення позивачу грошового зобов`язання за платежем з транспортного податку на суму 25000,00 грн. - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 134511- 13 від 29.06.16 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області форми «Ф» № 134511 - 13 від 29.06.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривні 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області ( , місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 19.06.2019.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна