Справа № 804/3314/18
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року Справа № 804/3314/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
судді Віхрової В.С.,
судді Барановського Р.А.,
за участі секретаря судового засідання: Трайдук С.В.
заявника не прибув
представника відповідача не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2018 року в адміністративній справі № 804/3314/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2018 року у справі № 804/3314/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання неправомірою відмову та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/3314/18 у зв`язку з виключними обставинами.
В обґрунтування заяви зазначено, що 19.10.2018 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 року № 804/331/18 апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута без розгляду.
Відмовляючи у задоволенні позові Дніпропетровський окружний адміністративний суд посилався на те, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, а тому положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюються. Рішення суду набрало законної сили.
25 квітня 2019 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 1-р(П)/2019 ц, в якому Конституційний Суд України суд зробив висновок, що положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суперечать вимогам ст. ст. 16, 17, 65 Конституції України в частині соціального забезпечення учасників ліквідації внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з числа військовослужбовців дійсної строкової служби та військовозобов`язаних, які внаслідок участі в ліквідації наслідків аварії отримали інвалідність. Це порушує принцип рівності та справедливості стосовно соціального забезпечення громадян, які закріплені Конституцією України.
На думку заявника, рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 1-р(П)/2019 ц за положеннями п. 1 ч. 6 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2019 року у справі № 804/3314/18 за виключними обставинами та ухвалення нового рішення у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року у справі № 804/3314/18 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/3314/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії. Заяву призначено до судового розгляду на 18.06.2019 року о 11:00 год.
Даною ухвалою надано відповідачу строк для надання відзиву на заяву та доказів в обґрунтування відзиву згідно з ч. 1 ст. 261 та ч. 2 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заявник в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
11.06.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначив, що на момент прийняття Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення від 19.10.2018 року у справі № 804/3314/18 позивач не відносився до кола осіб, визначених частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які проходили дійсну військову службу під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню судом.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява про перегляд рішення суду за виключними обставинами, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, вважає подану заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 05.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, якому позивач просив:
- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і в подальшому проводити нарахування та виплати згідно чинного законодавства України.
За результатами розгляду позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/3314/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута заявнику без розгляду. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року набрало законної сили.
Приймаючи вказане рішення суд виходив з того, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або
2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або
3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Разом з тим, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов:
1) особа має статус особи з інвалідністю;
2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;
3) особа брала участь у ліквідації - відповідних наслідків та військових навчаннях саме під час проходження дійсної строкової служби.
Отже, законодавцем передбачено, що пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати у разі коли особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження строкової військової служби.
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 заявник проходив дійсну строкову службу з 09.05.1973 року по 20.03.1975 року, а згідно довідки № 850 від 27.04.2016 року брав участь по ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС у період з 12.08.1986 року по 14.09.1986 року.
Від-так, на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, а тому положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюються.
Конституційний Суд України, розглянувши конституційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у рішенні 25.04.2019 у справі № 1-р(II)/2019 вказав, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
В матеріалах справи наявна копія військового квитка ОСОБА_1 , в якому міститься запис, що у період з 09.05.1973 року по 20.03.1975 року позивач проходив строкову військову службу, а з 12.08.1986 року по 14.09.1986 рік приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС, як військовозобов`язаний призваний на військові збори, тобто поза межами проходження дійсної строкової служби.
Враховуючи вищезазначене рішення Конституційного Суду України, суд відзначає, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
У відповідності до ст. 151-1 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України (конституційність) закону України за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України. Конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпано.
Згідно зі статтею 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Однак, суд зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі №804/3314/18 не підлягає скасуванню, з огляду на те, що згідно з положеннями частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Виходячи з приписів вказаної норми, наведене, рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 1-р(II)/2019 не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його ухвалення, оскільки не має зворотної дії в часі.
Таким чином, перерахунок та виплата пенсії по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може бути здійснено ОСОБА_1 лише з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України у справі № 1-р(II)/2019, а саме: починаючи з 25.04.2019.
Отже, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для здійснення перерахунку його пенсії (починаючи з 25.04.2019) відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на підставі рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 1-р(II)/2019.
За наведених обставин, у суду відсутні підстави для перегляду за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 у справі № 804/3314/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 294, 295, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2019 року у справі № 804/3314/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 у справі № 804/3314/18 залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.В. Ніколайчук В.С. Віхрова Р.А. Барановський