Справа № 460/386/18
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/386/18
Провадження №2-а/460/116/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі с/з Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій посадової особи митниці та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

02.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання неправомірними дій начальника Львівської митниці ДФС - Скоромного Ярослава Ігоровича та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2018 року у справі про порушення митних правил № 6410/20900/17. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у постанові від 23.01.2018 року у справі про порушення митних правил № 6410/20900/17 йдеться про те, що 15.12.2017 року він близько 04 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 слідував в напрямку "виїзд з України" смугою руху "Червоний коридор" через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС. В ході здійснення митного контролю було встановлено, що вищевказаний автомобіль було ввезено ним на митну територію України в митному режимі "Транзит" через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС 05.01.2017 року, та станом на 15.12.2017 року з митної території України ним не вивозився та у інший митний режим не поміщався. Таким чином, в його діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 470 МК України. З винесеною постановою не згідний, оскільки при складенні протоколу про порушення митних правил, він пояснював, що не зміг вивести даний автомобіль з митної території України у зв`язку з тим, що 07.01.2017 року невідомою особою було викрадено в нього документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , картку малого прикордонного руху на його ім`я, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я, паспорт громадянина України на його ім`я, а також картку малого прикордонного руху та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 . По даному факту за його заявою було внесено відомості до ЄРДР за № 0000043 від 11.01.2017 року та розпочато досудове розслідування. Отже, він не вивіз автомобіль з митної території України у зв`язку з дією обставин непереборної сили. Проте, інспектор не взяв до уваги його пояснення та склав протокол про порушення митних правил. На розгляд справи він не мав змоги прибути і розгляд відбувся без його участі. Вважає, що викрадення його документів є дією непереборної сили і поважною причиною неможливості вивести автомобіль за межі України вчасно, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

10.05.2018р. представник відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України Грабівський М.Б. подав до суду відзив на позов, в якому просив в позові відмовити. В обґрунтування зазначив, що в ході митного контролю перевірки в ЄAІС ДМС України та на підставі аналізу переміщень за даними "Диспетчера зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" й "Журналу пункту пропустку" ПІК "Інспектор" було встановлено, що ОСОБА_1 17.01.2017 року ввіз на митну територію України в митному режимі "Транзит" автомобіль марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 та станом на 15.12.2017 року з митної території України даний автомобіль не вивозився та у інший митний режим не поміщався. Таким чином, позивач ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу призначення, а саме перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до органу ДФС призначення, більше ніж на 10 днів. Позивач до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії непереборної сили не звертався. Що стосується пояснень позивача, що він звертався до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, то факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що проти позивача вчинені злочинні дії, і на даний момент інформації про прийняте рішення щодо вчинення відносно нього протиправних дій третіх осіб - немає. Враховуючи викладене, вважає що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно із ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Ст. 90 Митного кодексу України(далі -МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою ст.469, ст.470, частиною третьою ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління ПМП та МВ Скоромним Я.І. про порушення митних правил від 23.01.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на становить 8500,00 грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 17.01.2017 року ввіз на митну територію України в митному режимі "Транзит" автомобіль марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 та станом на 15.12.2017 року з митної території України даний автомобіль не вивозився та у інший митний режим не поміщався.

Позивачем в позовній заяві не заперечується, що транспортний засіб марки "Renault", модель "Laguna", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 перебував на митній території України в митному режимі транзиту та не заперечується та обставина, що він не вивіз з митної території України згаданий вище транспортний засіб у строк, визначений МК України.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В своїх поясненнях в позовній заяві позивач ОСОБА_1 як на підставу невивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 посилається на неможливість доставки вказаного автомобіля до митного органу у зв`язку з викраденням у нього документів на даний автомобіль, а також всіх необхідних документів для перетину митного кордону України.

Відповідно до довідки Яворівського ВП ГУ НП від 27.01.2017 року № 1000/02/53-2017 в Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області звернувся ОСОБА_1 та повідомив, що 07.01.2017 року близько 01 год. 00 хв. невідома особа шляхом вільного доступу з салону автомобіля марки "Renault Laguna" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , припаркованого на вул. С. Бандери, 28, м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області викрала документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Renault", модель "Laguna", VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , картку малого прикордонного руху на ім`я ОСОБА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , а також картку малого прикордонного руху та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 . 11.01.2017 року по даному факту відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 та розпочато досудове розслідування за порушення ч. 1 ст. 357 КК України.

Однак, сам факт звернення ОСОБА_1 у поліцію про крадіжку реєстраційних документів не є належним підтвердженням дії обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб, оскільки чинний КПК України не передбачає проведення перевірки наявності ознак складу злочину на стадії прийняття заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. А тому сама по собі реєстрація кримінального провадження та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом вчинення злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до закінчення встановленого строку транзитного перевезення, не повідомив митний орган про наявність факту аварії або дії непереборної сили.

Враховуючи зазначені обставини, а також відсутність належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення позивачем ч.3 ст. 470 Митного кодексу України встановлений та доведений, а заступником начальника Львівської митниці ДФС правомірно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення на позивача накладено в межах санкції ч.3 ст. 470 України, порушень при фіксації правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність постанови, судом не встановлено, а тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови та безпідставність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій посадової особи митниці та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Львівська митниця ДФС, , юридична адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1.

Суддя Н.А.Кондратьєва