Справа № 804/6222/17
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2019 року

м. Київ

справа №804/6222/17

адміністративне провадження №К/9901/16058/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у справі №804/6222/17 за позовом Офісу великих платників податків ДФС до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просив скасувати постанову старшого виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.О. про відкриття виконавчого провадження №53193406 від 27 грудня 2016 року та постанову від 05 вересня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 51,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року, в задоволені позову відмовлено.

Вважаючи зазначені судові рішення постановленні з порушенням норм матеріального та процесуального права, Офіс великих платників податків ДФС звернувся з касаційною скаргою.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року касаційну скаргу повернуто скаржнику з підстав не усунення недоліків касаційної скарги, які були підставою для залишення її без руху.

З посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Офіс великих платників податків ДФС повторно звернувся з касаційною скаргою та просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Касаційна скарга надійшла до касаційної інстанції 06 червня 2019 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Відповідно до штампу поштового відділення на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, остання направлена скаржником 04 червня 2019 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 15 червня 2018 року, а касаційну скаргу подано 04 червня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Одночасно із поданою касаційною скаргою скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, який вважає пропущеним з поважних причин з огляду на те, що вже звертався із касаційною скаргою на ті самі рішення, однак ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року йому було повернено у зв`язку з несплатою судового збору.

Водночас, матеріали касаційної скарги не містять обґрунтувань об`єктивної неможливості повторного звернення до суду касаційної інстанції в період з 03 серпня 2018 року по 04 червня 2019 року. Посилання скаржника на відсутність достатнього фінансування сплати судового збору за подання касаційної скарги не звільняють останнього від обов`язку дотримуватись процесуальних обов`язків як сторони у справі. Вказані ж доводи безумовно не свідчать про неможливість вчасного подання касаційної скарги.

Наведене не є об`єктивною перешкодою для вчасного подання касаційної скарги на вказане судове рішення, а тому підстави визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження відсутні.

Крім того, частиною 4 статті 330 КАС України встановлено, що до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 КАС України, оскільки скаржник не додав документа про сплату судового збору.

Водночас, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як встановлено частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно з частинами першою, другою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З вищевказаного вбачається, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія зазначеної норми закону щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 гривень.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За правилами підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру та одну - майнового.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 6400 грн (1600 грн * 200% = 3200 грн - за вимогу майнового характеру; 1600 грн * 200% = 3200 грн - за вимогу немайнового характеру).

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів, а також документу про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись 248, 329-332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Офісу великих платників податків ДФС строку на касаційне оскарження на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у справі №804/6222/17 за позовом Офісу великих платників податків ДФС до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанов.

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у справі №804/6222/17 за позовом Офісу великих платників податків ДФС до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанов - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 6400 грн. (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207);

2) доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження із відповідним документальним підтвердженням.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині несплати скаржником судового збору касаційна скарга буде повернута.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов ,

Судді Верховного Суду