Справа № 580/819/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2019 року

Київ

справа №580/819/19

адміністративне провадження №К/9901/16268/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за листопад 2018 року,

в с т а н о в и в :

10 червня 2019 року до суду касаційної інстанції за допомогою засобів електронного зв`язку надіслана зазначена касаційна скарга, сформована в системі «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Із змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, пов`язаної із несвоєчасним виконанням рішення суду по справі №823/351/17; зобов`язання виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у сумі 12421 грн 61 коп без урахування обов`язкових податків та зборів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, позовну заяву повернуто ОСОБА_1 з підстав неусунення заявником недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись із таким рішенням апеляційного суду, позивач подав касаційну скаргу, аналіз матеріалів якої свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору та уточнення вимог касаційної скарги.

Разом із касаційною скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на необхідність застосування касаційним судом норм пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, який передбачав звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Проте, відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18), за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на спірні правовідносини, характер і зміст заявлених позивачем вимог, підстави для застосування пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції відсутні.

За приписами частити першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не містить посилань на наявність обставин та доказів, які послугували б підставою для зменшення судом розміру судового збору або звільнення від його сплати з урахуванням наведених вимог закону.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за звернення з цією касаційною скаргою відсутні.

Зі змісту оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року вбачається, що апеляційним судом були переглянуті підстави, законність та обґрунтованість повернення судом першої інстанції позовної заяви особі, що її подала.

Підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною другою статті 238 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, а також ухвали апеляційних адміністративних судів, наведені в частині третій вказаної норми процесуального закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 гривень.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.

У порушення наведених вимог, у касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, проте, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою суду апеляційної інстанції залишено без змін ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року про повернення позовної заяви у вказаній адміністративній справі.

Отже, окреме касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення Шостого апеляційного адміністративного суду є неможливим.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 330, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом приведення касаційної скарги у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: уточнення вимог в частині зазначення судових рішень, що оскаржуються, та надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Керуючись статтями 3, 133, 169, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Кашпур