Справа № 826/4780/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року

Київ

справа №826/4780/16

адміністративне провадження №К/9901/35800/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року (суддя Федорчук А.Б.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року (головуючий суддя Кобаль М.І., судді: Епель О.В., Карпушова О.В.) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець, позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі - Інспекція, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 06 жовтня 2015 року №.

Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувала, зокрема, що висновки акту перевірки, на підставі якого контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій, є помилковими, оскільки виявлена перевіряючими настоянка «Неміров» з перцем, маркована марками акцизного податку попереднього зразка із закінченим терміном придатності для споживання знаходилась в підсобному приміщенні магазину та була списана, що підтверджується актом списання №01-09-15/1С від 01 вересня 2015 року, який пред`являвся посадовим особам Інспекції, проте не був взятий ними до уваги при складанні акту перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення від 06 жовтня 2015 року № про застосування до Підприємця фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн.

Приймаючи такі рішення, суди прийшли до висновку, що сам лише факт знаходження в кафе позивача списаних алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка із закінченим терміном придатності для споживання, не є порушенням статей 11, 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон №481/95), а висновки податкового органу про те, що такі алкогольні напої зберігались позивачем з метою подальшої реалізації є безпідставними.

Не погоджуючись з рішеннями судів, Інспекція подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення ними норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, наголошувала на правильності висновків контролюючого органу, наведених в акті фактичної перевірки, про те, що позивач у місці здійснення своєї господарської діяльності, порушуючи приписи частини 4 статті 11 та частини 2 статті 17 Закону №481/95, здійснювала зберігання підакцизної продукції із простроченим терміном зберігання, визначеним товаровиробником, на яку була наклеєна марка акцизного податку попереднього зразка.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористалась.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Підприємець перебуває на обліку в Інспекції як платник податків та основним видом її діяльності за КВЕД є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

07 вересня 2015 року посадовими особами ГУ ДФС у м.Києві проведено фактичну перевірку кафе, розташованого в АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність позивач, за результатами якої складено акт від 17 вересня 2015 року №26/509/4/, яким зафіксовано порушення пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 (далі - Положення №1251), та статті 11 Закону №481/95.

Так перевіркою встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв, зазначених в додатку №1 до акту (2 пляшок настоянки «Неміров» з перцем, місткістю 0,5 л), які марковані марками акцизного податку попереднього зразка та мають закінчений термін придатності (вироблені 20 листопада 2014 року, строк придатності - 9 місяців).

На підставі акту перевірки Інспекцією прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 06 жовтня 2015 року №, яким до позивача застосовано такі санкції у розмірі 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон №481/95.

Згідно з частиною 4 статті 11 вищевказаного Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Отже марками відповідного зразка є марки, які відповідають сумі акцизного податку на дату розливу продукції.

Приписами пункту 226.1 статті 226 ПК України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

За змістом пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Аналогічним чином це питання було врегульовано і в пункті 20 Положення №1251.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання (частина 4 статті 11 Закону №481/95).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (частина 2 статті 17 Закону №481/95).

Зміст вказаної норми свідчить, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. При цьому згідно із наведеними вище положеннями законодавства немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок, алкогольні напої з підробленими марками акцизного податку або марковані з відхиленням від визначених законом вимог.

Метою застосування вищевказаних штрафів є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Разом з тим ототожнення контролюючим органом факту зберігання в підсобному приміщенні кафе позивача 2 пляшок настоянки «Неміров» з перцем, місткістю 0,5 л, маркованої марками акцизного податку попереднього зразка, у якої закінчився термін придатності для споживання, із зберіганням алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка не відповідає правильному змісту правового регулювання вищевказаних норм, зокрема, і статті 17 Закону №481/95.

Наявність же в частині 4 статті 11 цього Закону посилання на строк придатності має на меті встановлення загального правила щодо можливості реалізації алкогольної продукції у межах терміну придатності до споживання.

За наведеного висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про протиправність рішення Інспекції від 06 жовтня 2015 року № про застосування до Підприємця фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн. та наявність підстав для його скасування ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду