Справа № 712/3467/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/3467/19 Суддя (судді) першої інстанції: Пироженко С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , разом із доповненнями до неї на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Запорожця Віталія Анатолійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Запорожця Віталія Анатолійовича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови серії ЕАВ № 889715 від 02.02.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Позовна заява мотивована тим, що про несправність одного з габаритних вогнів він не міг знати, суцільної лінії розмітки не перетинав, посвідчення водія пред`явити розгубився, а тому постанова серії ЕАВ № 889715 від 02.02.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

У відзиві на позов Інспектор 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Запорожець В.А. зазначив про те, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова, винесена ним з дотриманням та у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, та є такою, що не підлягає скасуванню.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2019 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судове рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів правомірність своїх дій, а суд безпідставно прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Також, 23.05.2019 позивачем подані доповнення до апеляційної скарги в яких зазначено, що оскаржувана постанова не містить інформації про додатки до неї, підпису особи, яка її винесла, не зазначено інформацію щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеофіксацію.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 02.02.2019 Інспектором 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Запорожцем В.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному серії ЕАВ № 889715, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 2).

Постанова оформлена та роздруквоана за допомогою терміналу, містить підпис уповноваженої та примітку, що ОСОБА_1 від пидпису відмовився. У зв`язку із відмовою особи, притягнутої до відповідальності від підписання постанови, її копію роздруковано та надіслано позивачеві засобамии поштового зв`язку (а.с. 24-26, 27-28).

Так, 02.02.2019 о 20:57:00 год, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI, номерний знак НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Небесної Сотні, 45 водій - ОСОБА_1 рухався без працюючого лівого габариту, при повороті праовруч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із постановою серії ЕАВ № 889715 від 02.02.2019, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при складанні адміністративних матеріалів по порушенню ПДР, постанова в адміністративній справі серії ЕАВ № 889715 від 02.02.2019 містить логічний виклад вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де, і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КУпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.п. а, б п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно з п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У відповідності до п. 31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

- зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що перелік порушень в роботі світлових приладів, з якими забороняється експлуатація транспортних засобів, є вичерпним і не містить заборони на експлуатацію авто з несправною лампою задніх габаритних вогнів.

Таким чином, оскільки неробочий задній габарит не підпадає під порушення, передбачене п. 31.4.3 ПДР, колегія суддів вважає, що позивачем не порушено п. 31.4.3 ПДР, як помилково зазначає відповідач.

В той же час, з відеозапису, що міститься в матеріалах справи та ретельно досліджений коллегією суддів вбачається, що позивач при виконанні повороту праворуч на перехресті завчасно не обрав належну смугу руху та виконуючи маневр перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що вказує на наявність у відповідача законної підстави для зупинки транспортного засобу позивача, а також після зупинки транспортного засобу відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на ТЗ. На відеорзаписі чітко зафіксовано, що на вимогу працівників поліції позивач не надав необхідні документи мотивуючи тим, що мешкає не далеко і вони вдома.

Відпоповідно до частини другої ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що за оскаржуваною постановою позивачем вчинено два адміністративних правопорушень, які одночасно розглядались відповідачем, то стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так, у відповідності до частини першої ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зі змісту наведених правових норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зокрема, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також, відповідно до частини першої ст. 40 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідачем виконано свій обов`язок щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на ТЗ.

Зокрема, відповідно до частини першої ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення зазначеного правопорушення, спростовуються матеріалами справи та наданим відеозаписом, який міститься на диску доданому до справи, який переглянутий судом апеляційної інстанції у повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить п. 8, не містить підпису особи, яка винесла постанову, не містить інформацію щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відео фіксацію жодним чином не спростовує вчиненого позивачем порушення ПДР. Окрім того, фото- відеофіксація правопорушень не обов`язковою, і її відсутність не виключає можливості притягнення особи до відповідальності за вчинене правопорушення. Радом із тим, з долучених до матералів справи відеозаписів можно зробити чіткі та однозначні висновки щодо особи, яка притягається до відповідальності, фактів та обставин порушень, дотримання порядку притягнення до адміністративної відповідальносі.

За такого правового регулювання та обставин справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом із доповненнями залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна