Справа № 522/3594/16-а
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/522/2/19
Справа № 522/3594/16-а
11 червня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити певні дії, був задоволений.
На адресу суду 26.12.2016 року надійшла заява представника ОСОБА_1 , в якій остання просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Додатковою постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2017 року, яка залишена без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, задоволено заяву представника позивача та стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5510,20 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2017 року було внесено виправлення в додаткову постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2017 року, а саме в частині розміру стягнуто судового збору, ухвалено вважати вірним стягнення судових витрат стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 у розмірі 551,20 грн., замість помилково вказаних 5510,20 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції подало касаційну скаргу на додаткову постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року.
Постановою Верховного суду від 26.03.2019 року додаткову постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови.
Скасовуючи додаткову постанову та ухвалу судів попередніх інстанції колегія судів Верховного суду виходила з того, що судами не досліджено питання чи було виконане судове рішення по суті позовних вимог на момент звернення позивача до суду з заявою про прийняття додаткової постанови та чи закінчився строк для його виконання.
Справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою суду від 07.05.2019 року прийнята до розгляду та призначена до розгляду на 11.06.2019 року.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України (в редакції чинній на час ухвалення додаткового рішення (повторно) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини другої статті 168 КАС України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 94 КАС України (редакції на час виникнення спірних правовідносин) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до частин першої та другої статті 87 КАС України (редакції на час виникнення спірних правовідносин) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Таким чином, діючим законодавством України передбачено механізм стягнення документально підтверджених судових витрат, у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, що не є суб`єктом владних повноважень, саме за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а не за рахунок Державного бюджету України.
Аналогічне положення можливості подати заяву про ухвалення додаткового рішення до закінчення строку на виконання рішення закріплено у частині другій статті 252 КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, тобто чинній на час ухвалення додаткового рішення.
Оскільки не було вирішено питання про судові витрати, є підстави для ухвалення додаткового судового рішення, проте, у разі, якщо строк для виконання основного рішення не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України (редакції на час виникнення спірних правовідносин) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому приписи ч. 1 ст. 94 КАС України (редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначають, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відповідно до ч. 3 вказаної статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Необхідними умовами для визначення характеру позовної заяви (майнового чи немайнового) є встановлення вартісної оцінки заявлених у ній позовних вимог та зміни складу майна сторін у випадку вирішення спору на підставі заявлених у такій позовній заяві вимог. Так, майновими позовами є позови, які, зокрема, підлягають вартісній оцінці, в той час як до позовних заяв немайнового характеру відносяться позови, які не підлягають вартісній оцінці.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про визнання противоправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та вирішення питань про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції №ПН1755 від 25.02.2016 року, позивачем було сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 грн.
З виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси №522/3594/16-а, виданого 23.08.2016 року вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 08.07.2017 року, в той час як з заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 звернувся до суду 26.12.2016 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 168 КАС України.
Посилання представника відповідача в апеляційній та касаційній скарзі на те, що рішення суду було виконано підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №52204175 від 14.02.2017 року, проте дати виконання рішення суду відповідачем не вказано та з матеріалів справи не встановлено.
Таким чином, зважаючи на те, що строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення (на час подання заяви - додаткової постанови) щодо стягнення судових витрат пропущений не був, заява подана до того як закінчився строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи, що при прийнятті постанови не вирішено питання про стягнення судових витрат, а судові витрати підтверджені матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника ОСОБА_1 .
Крім того, варто відзначити, що відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.
Згідно п. 10 ч.1 Перехідних Положень (розділ VІІ) КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
Як вбачається зі ст. 252 КАС України суд може ухвалити додаткове рішення, в той час як в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_1 з заявою, було передбачено ухвалення додаткової постанови.
Тому, суд, ухвалює саме додаткове рішення відповідно до правил КАС України, що чинні на час ухвалення судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 241, 252, 293 КАС України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити певні дії, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст додаткового рішення суду складено 14.06.2019 року.
Суддя В.Я.Бондар