Справа № 362/1174/19
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/1174/19
Провадження 2-а/362/77/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України в м. Василькові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кубенка Артема Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову НК № 362794 від 10.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що10.02.2019 року поліцейським взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кубенком А.О.відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК №362794 від 10.02.2019 року.

Відповідно до винесеної постанови його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України. Як зазначено в постанові, що 10.02.2019 року о «09» год. «00» хв. водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ» 210990», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по 78 км. автодороги «Київ-Одеса» рухався в крайній лівій смузі без наміру здійснити розворот випередження чим порушив п.11.2 ПДР України.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного 10.02.2019 року близько 09 години він рухався на 78 км. Автодороги «Київ-Одеса» в напрямку м. Одеса в районі КПП м. Біла Церква. Він рухався в лівій смузі руху так як йому потрібно було їхати в м. Одеса. В даному місці дорога має розгалуження і права частина направляється в м. Біла Церква, а ліва частина є продовженням автодороги «Київ-Одеса» і є продовженням головної дороги, що змінює напрямок руху. Він продовжив рух відповідно п. 10.4 ПДР України, так як в правому ряду рухались автомобілі , що направлялись в м. Біла Церква.

При зупинці працівниками поліції йому вказали на порушення п. 12.2 ПДР України. Він вказав, що категорично з ними не згоден так як в даному місці дорога має розгалуження і він фактично змінюю напрямок руху, а п. 10.4 передбачає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги для руху в цьому напрямку. До того ж в даному місці між попутними смугами має місце дорожня розмітка у вигляді суцільної лінії, що забороняє перестроюватись в іншу смугу руху. Між ним та працівниками поліції виникла суперечка з даного приводу та того приводу, що він повинен показати страховий поліс. Позивач є учасником бойових дій і згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування» звільнений від сплати страхових внесків. Вважає основною причиною його зупинки той факт, що в при вчиненні відеоспостереження автомобіль був зазначений, що в нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності і тому працівники поліції його зупинили по надуманій підставі,а після того, як він з ними розпочав сварку - вони склали на нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а таким чином вважає постанову поліцейського незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 37).

Відповідач або його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 16, 36).

В порядку ст. 162 КАС України, представником відповідача Поліщуком М.В.надіслано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню. Також зазначив, що в позовній заяві відсутні підтвердження того, що позивача якимось чином було обмежено в гарантованих йому чинним законодавством правах, йому були роз`яснені його права, він надав пояснення, не заявляв клопотань, а сама незгода особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є підставою для звільнення від відповідальності. Крім того, Відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, з дотриманням вимог та норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом (а.с. 18-23).

Крім того, представником відповідача було надано фото місцевості з веб-ресурсу (а.с. 25-26) та диск з відеозаписом (а.с. 28).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №362794 від 10.02.2019 року, 10.02.2019 року близько «09» год. «00» хв. на 78 км автодороги «Київ-Одеса» водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210990» д.н. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі без наміру здійснити розворот, чим порушим п. 11.2 ПДР України та скоїі адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 4).

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кубенком А.О. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 11.2. Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Представником відповідача було надано відеозапис від 10.02.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух по лівій смузі руху вимушено, оскільки у правій смузі руху повільно рухався мікроавтобус, який виступив перешкодою для ОСОБА_1 А також між попутними смугами має місце дорожня розмітка у вигляді суцілбної лінії, яка забороняла перестроювання в іншу смугу руху.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючисьстаттею 62 Конституції України,частиною 2 статті 122, статтями 280, 283, 284, 293 КУпАП, статтями 2, 6, 19, 77, 78, 159, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кубенка Артема Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №362794 від 10.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко