Справа № 635/8194/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4716/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Руміловою Н. М. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Безсмертного Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Безсмертного Андрія Володимировича, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 листопада 2018 року серії НК № 306120.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що його автомобіль є легковим, що причіп марки SAM моделі L1, номерний знак НОМЕР_1 , слід розглядати як причіп до легкового автомобіля Toyota Tundra, номерний знак НОМЕР_2 . При цьому, автомобіль і причіп використовувалися ним лише в особистих цілях, не пов`язаних з метою отримання прибутку.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02 листопада 2018 року інспектором роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Безсмертним А.В., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 306120, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до вказаної постанови 02 листопада 2018 року о 16 год 17 хв. на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» (М-03) 355 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA Tundra, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом марки SAM, моделі L1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який своєчасно не пройшов обов' язковий технічний контроль, чим порушив підпункт «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб, яким керував позивач, є вантажним, зі строком експлуатації більше двох років, а відтак, підлягає обов`язковому технічному контролю.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його безпідставним і таким, що не відповідає встановленим обставинам з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «б» пункту 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з пунктом 1, 2 частини другої статті 35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, який визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно з частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу cерії НОМЕР_3, копія якого міститься в матеріалах справи, автомобіль TOYOTA Tundra, реєстраційний номер НОМЕР_2 є легковим універсалом - В, рік випуску- 2007, повною масою 2900 кг.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу cерії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником причіпу, марки SAM, моделі L1, 2001 року випуску, повною масою 2600.

Виходячи з наведеного, легковий автомобіль TOYOTA Tundra за своїми характеристиками придатний до перевезення причепу.

Апеляційний суд вважає належним такий доказ як копія витягу з бази даних НАІС ДДАІ МВС, де зазначено, що тип транспортного засобу позивача за конструкцією - загальний, категорії ТЗ СЕ-Состави транспортних засобів з тягачем категорії «С», оскільки з копії такого витягу встановлення інформації щодо транспортного засобу є неможливим.

Більше того, відповідно до пункту 2.13 ПДР до категорії СЕ належать состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів, що дає підстави для висновку, що транспортний засіб позивача не підпадає під критерії опису транспортних засобів зазначеної категорії.

З огляду на викладене та вказані критерії, які визначають приналежність певного транспортного засобу до відповідної категорії, суд приходить до висновку, що транспортний засіб позивача TOYOTA Tundra за своїми характеристиками та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є легковим автомобілем, придатним до перевезення причепу.

Докази використання позивачем транспортного засобу Toyota Tundra та причепу для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку відповідачем не надано та в матеріалах справи такі відсутні.

Враховуючи вказані обставини та надані в їх підтвердження докази, суд зазначає, що транспортний засіб, яким керував позивач, не підлягає обов`язковому технічному контролю, що дає підстави для висновку про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за непроходження такого контролю.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 286, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року у справі № 635/8194/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Безсмертного Андрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 02 листопада 2018 року серії НК № 306120 скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич