Справа № 520/9952/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р.Справа № 520/9952/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Григорова А.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 (повний текст складено 14.03.2019, головуючий суддя І інстанції Старосєльцева О.В., м.Харків) по справі № 520/9952/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця (надалі - ПАТ Українська залізниця) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області про визнання протиправними дій з приводу проведення перевірки об`єкту Будівля переїзного посту та вбиральня за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Студентська, біля зупинки Естакадна Південної залізниці, 151 км. Перегону Куп`янськ - Сортувальний - Куп`янськ Південний.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що перевірка була проведена безпідставно та поза межами повноважень владного суб`єкта.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 задоволено позов Публічного акціонерного товариства " Українська залізниця". Визнано протиправними дії Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області з приводу проведення позапланової перевірки об`єкту «Будівля переїзного посту та вбиральня за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Студентська, біля зупинки «Естакадна» Південної залізниці, 151 км. Перегону Куп`янськ Сортувальний Куп`янськ Південний» на підставі письмового звернення, складеного від імені ОСОБА_1 01.06.2018 року. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» стосовно повноважень відповідача. Крім того, відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги у спірних правовідносинах до Департаменту ДАБІ у Харківській області, проте відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції задоволено позовні вимоги до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі одержання звернення громадянина ОСОБА_1 від 01.06.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області видано наказ від 22.06.2018 №85-П з приводу призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері містобудівної діяльності, дотримання будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Студентська, біля зупинки Естакадна Південної залізниці, 151 км. Перегону Куп`янськ - Сортувальний - Куп`янськ Південний.

З 09.07.2018 по 24.07.2018 відповідачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю), результати якого оформлені актом від 24.07.2018. №311/471-А.

Не погоджуючись з протиправними діями відповідача з приводу проведення перевірки позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а також деталізовані приписами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (затверджено постановою КМУ від 19.08.2015 №698; надалі - Порядок №698) та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (затверджено постановою КМУ від 23.05.2011 №553; надалі - Порядок №553).

Так, відповідно до п. 1 Порядку №553, під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 Прикінцеві положення Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що органи державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1,статті 3,частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання, об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Положеннями п. 6 абз. 6 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 Порядку №553 встановлено, що підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних осіб чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до абз.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Згідно з абз.10 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Колегія суддів зазначає, що вимоги до вищевказаних звернень фізичних та юридичних осіб сформульовані законодавцем у положеннях ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» і у поєднанні із правилом юридичної визначеності як невід`ємним складовим елементом запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права полягають у тому, що текст звернення особи має містити достатні (поза розумним сумнівом) відомості, котрі показують на факт та подію вчинення учасником суспільних відносин протиправного діяння.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявна в матеріалах справи копія звернення гр. ОСОБА_1 вказаним вище вимогам не відповідає, адже заява не містить викладення жодних ознак порушення закону з боку позивача (а.с. 31).

Зі змісту звернення встановлено, що гр. ОСОБА_1 в заяві зазначається про травмування під час переходу залізничного переїзду, а не спорудження будівлі посту та вбиральні, а тому предметом призначеної відповідачем перевірки мав бути сам переїзд, а не уся інфраструктура цього переїзду.

Судом першої інстанції було допитано гр. ОСОБА_1 в якості свідка, зокрема стосовно предмета власного звернення.

Свідок пояснив, що ніяких звернень, ані до Державної архітектурно будівельної інспекції України, ані до структурних підрозділів цієї інспекції в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області, ані до посадових осіб згаданого Департаменту не подавав, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що проведення відповідачем заходу державного нагляду (контролю) відбулось на підставі сфальшованої заяви фізичної особи громадянина, тобто на підставі юридично неіснуючого звернення.

Колегія суддів зазначає, що доказів дійсності подання заявником звернення, яке б давало підстави для призначення позапланової перевірки відносно позивача відповідачем до суду не подано, а наявна в матеріалах справи копія звернення, не може бути кваліфікована судом у якості такої підстави.

Доказів спростування встановлених обставин відповідачем до матеріалів справи не надано.

Доводи апеляційної скарги про обов`язок відповідача прийняти та розглянути подане гр. ОСОБА_1 звернення та призначити за результатами його розгляду позачергову перевірку позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що за своєю формою звернення гр. ОСОБА_1 відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», відповідно у відповідача був тільки один алгоритм дій, а саме призначити позачергову перевірку позивача.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Проте, обов`язок прийняти та розглянути звернення не означає автоматичний обов`язок для суб`єкта владних повноважень призначити та провести позачергову перевірку.

Положення ст. 41 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», як вже зазначалось вище, вказують на те, що звернення громадянина є підставою для проведення перевірки, однак вказана підстава (звернення) повинна бути оцінена відповідачем на предмет її достатності для прийняття обґрунтованого рішення або вчинення правомірних дій щодо призначення та проведення перевірки.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закон України «Про звернення громадян», у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в термін не більше п`яти днів повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно з ст. 15 Закон України «Про звернення громадян», Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Враховуючи вказані норми відповідач наділений повноваженнями перевіряти факти, викладені в зверненні, а у випадку відсутності даних необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, повертати звернення.

Відносно доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме стосовно того, що позивачем заявлено позовні вимоги у спірних правовідносинах до Департаменту ДАБІ у Харківській області, проте відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції задоволено позовні вимоги до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 відмовлено в задоволенні заяви Департаменту ДАБІ у Харківській області про виправлення описки у рішенні суду від 12.03.2019р. по справі №520/9952/18, відповідно до якої заявник просив замість Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області зазначити правильного відповідача - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.

Так, відповідно до п.п. 1, 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (затверджено постановою КМУ від 09.07.2014 №294), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, яка здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Відповідно до відомостей Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є юридичною особою, дані про відокремлені підрозділи Держархбудінспекція відсутні.

Департамент ДАБІ у Харківській області є лише структурним підрозділом центрального апарату - територіальним органом, отже Департамент ДАБІ у Харківській області та Держархбудінспекція є одним і тим же суб`єктом владних повноважень - юридичною особою.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що інтереси відповідача в суді першої та апеляційної інстанції представляв представник на підставі довіреностей від 23.01.2018 № 40-702-10/599 та від 03.04.2019 № 40-702-10/2324-19 виданих Держархбудінспекцією.

При цьому, названими довіреностями Держархбудінспекція уповноважила головного інспектора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області представляти інтереси саме Держархбудінспекції, посадових осіб Держархбудінспекції та структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції у судах загальної юрисдикції.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не спростовують дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.

Так, за змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 520/9952/18 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 520/9952/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 червня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров А.О. Бегунц