Справа № 816/1889/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/1889/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Слободянюк Н.І.,

суддів Сич С.С., Чеснокової А.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

представника позивача Руль М.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2018 року ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /далі відповідач, Лубенське ОУПФУ Полтавської області/ про визнання протиправним та скасування рішення від 12 квітня 2018 року № 69/03-14/2 про відмову у перерахунку пенсії позивача як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію на підставі статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 11 квітня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум /а.с.4-9/.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на проведення перерахунку пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, адже дія норми частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" поширюється не тільки на військовослужбовців дійсної строкової військової служби, але й на інших осіб, які були призвані спеціальними зборами для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено /а.с. 42-46/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 - без змін /а.с. 83-88/.

10 травня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України /а.с.111-112/.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та має право на пенсію відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, що набрало законної сили 03 жовтня 2018 року, суд дійшов висновку, що позивач, приймаючи участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року, не проходив дійсну строкову військову службу, а тому дія вказаної норми закону на нього не поширюється. 25 квітня 2019 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Визнання неконституційною норми, на підставі якої прийнято судове рішення, є виключною обставиною для перегляду такого судового рішення, підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18, та призначено заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи /а.с.109-110/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на заяву про перегляд рішення за виключними обставинами /а.с.122-123/ зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не містить положень щодо порядку його виконання. З огляду на те, що зміни до пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на сьогодні не внесені, то відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу у зв`язку з прийняттям КСУ рішення. Крім того, стаття 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" регулює питання призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, тоді як позивач є військовозобов`язаним, який призваний на військові збори.

10 червня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив /а.с.125-127/, в якій представник позивача просила задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за виключними обставинами з підстав, викладених у заяві.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року постановлено здійснювати розгляд справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 судом у складі колегії суддів /а.с. 130-131/.

У судовому засіданні 11 червня 2019 року представник позивача підтримала заяву про перегляд рішення за виключними обставинами та просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання /а.с. 120/.

Відповідно до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Беручи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання та у судове засідання уповноваженого представника не направив та про причини неявки суд не повідомив, колегія суддів визнала за можливе проводити судове засідання без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, колегія суддів встановила такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 /а.с.11/.

Відповідно до довідки Хорольського районного військового комісаріату №143 від 25 грудня 2003 року /а.с. 32/ у період з 08 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з перебуванням в зоні відчуження, а відповідно до довідки Хорольського районного військового комісаріату №91 від 02 травня 2018 року /а.с. 12, 32/ ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 18 листопада 1968 року по 14 листопада 1970 року .

ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 12 червня 2013 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №186717 від 03 липня 2013 року, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №109000 від 03 липня 2013 року, посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_2 від 12 липня 2013 року та витягу із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1556 від 25 червня 2013 року /а.с.11-зворот, 12-зворот, 13/.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лубенському ОУПФУ Полтавської області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

11 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року /а.с. 15/.

Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 69/03-14/2 від 12 квітня 2018 року у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовлено з тієї підстави, що він приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби /а.с. 16/.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, а також про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію на підставі статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

У рішенні від 24 липня 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що для обчислення пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особа має відповідати наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі. Разом з тим, з матеріалів пенсійної справи встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч 61606 з 08 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року, а згідно довідки Хорольського районного військового комісаріату від 02 серпня 2018 року № 91 проходив строкову військову службу у період з 18 листопада 1969 року по 14 листопада 1970 року. Таким чином, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на нього не поширюється. Крім того, позивачу призначена пенсія на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 листопада 1991 року (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року) було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25 квітня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" №2136-VIII від 13 липня 2017 року.

Отже, вимога частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, з 25 квітня 2019 року норма частини третьої статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року."

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, висновки якого ґрунтуються на положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, підлягає перегляду за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Долученою до матеріалів справи копією довідки Хорольського районного військового комісаріату №143 від 25 грудня 2003 року підтверджується, що позивач у період з 08 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини /а.с. 32/.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААА №186717 від 03 липня 2013 року, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №109000 від 03 липня 2013 року, посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серії ААВ №005983 від 12 липня 2013 року та витягом із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1556 від 25 червня 2013 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с.11-зворот, 12-зворот, 13/.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що позивач з 25 квітня 2019 року має право на перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Стосовно посилання представника відповідача на положення пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" колегія суддів зазначає, що даний підзаконний нормативно-правовий акт прийнятий з метою практичної реалізації норми закону, а саме: частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, а відтак після визнання відповідної норми закону неконституційною підстави для застосування такого підзаконного нормативно-правового акта відсутні, адже він не відповідає акту, що має вищу юридичну силу.

У свою чергу колегія суддів зазначає, що підстави для застосування до спірних правовідносин норми частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019 до дати ухвалення цього рішення відсутні з огляду на положення статті 152 Конституції України та пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019.

Довід представника відповідача про те, що згадана норма закону на позивача не поширюється, оскільки він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, який призваний на військові збори, колегія суддів вважає безпідставним, адже у примітці до статті 10 Закону №796-XII зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про зобов`язання Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року. В іншій частині ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 12 квітня 2018 року № 69/03-14/2 про відмову у перерахунку пенсії позивача, оскільки на момент його прийняття вимога частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі військовослужбовців у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби була чинною.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Беручи до уваги наведене, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 9, 77, 243-246, 272, 287, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №816/1889/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 червня 2019 року.

Головуючий суддя Н.І. Слободянюк
суддя С.С. Сич

суддя А.О. Чеснокова