Справа № 826/8733/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Київ №826/8733/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідаль-ністю "Індустар-М" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКСУ у м. Києві) про визнання бездіяльності проти-правною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2016р. ТОВ "Індустар-М" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність ДПІ щодо неподання до органу Державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 759061 грн.;

2) стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 759061 грн.;

3) стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача суму пені у розмірі 218553,62 грн.

За цим позовом ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2016 відкрито провадження у справі №826/8733/16.

Також, у жовтні 2016р. ТОВ "Індустар-М" звернулося до суду з позовом, в якому про-сить зобов`язати ДПІ скласти і подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми ПДВ у розмірі 759061 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача за червень 2014р., липень 2014р., серпень 2014р., листопад 2014р., лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р., чер-вень 2015р., липень 2015р., серпень 2015р., вересень 2015р. та листопад 2015р.

За цим позовом ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2016 відкрито провадження у справі №826/16929/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 №826/16929/16 задоволено клопотання про об`єднання справ в одне провадження та переда-но справу №826/16929/16 на об`єднання для спільного розгляду та вирішення із справою №826/8733/16.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказана справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ за червень 2014р. у сумі 23888 грн., за липень 2014р. у сумі 32333 грн., за серпень 2014р. у сумі 57998 грн., за листопад 2014р. у сумі 43366 грн., за лютий 2015р. у сумі 57857 грн. та 326709 грн. залишку від`ємного значення попередніх періодів, яке підлягає бюджет-ному відшкодуванню, за березень 2015р. у сумі 46546 грн., за квітень 2015р. у сумі 47191 грн., за червень 2015р. у сумі 36494 грн., за липень 2015р. у сумі 6716 грн., за серпень 2015р. у сумі 24222 грн., за вересень 2015р. 34164 грн., за листопад 2015р. у сумі 21577 грн., яке підтверджено відповідними довідками контролюючого органу, судовими рішеннями, проте відповідач всупереч ст. 200 ПК України та Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 (далі - Порядок №39) не подав висновків відповідному органу держказначейства, чим допус-тив протиправну бездіяльність. Не відшкодована сума ПДВ є бюджетною заборгованістю відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, на яку нараховується пеня. Сума пені на спірну бюджетну заборгованість згідно з наведеним позивачем розрахунком склала 218553,62 грн.

У справі наявні заперечення ДПІ, в яких просить відмовити в позові, зазначивши, що у період виникнення від`ємного значення обліковуються розбіжність по ПЗ і ПК, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232 необхідно здійснити ретельне відпрацювання всієї суми ПЗ і ПК платника по ланцюгах постачання до виробника та усунути розбіжності. Також, зазначив, що відповідачем виконується повний комплекс захо-дів для відшкодування ПДВ позивачу за спірні періоди.

У справі наявні заперечення ГУ ДКСУ у м. Києві, в яких він просить відмовити в позові з тих підстав, що відшкодування коштів здійснюється на підставі висновку органу державної податкової служби, а також, зважаючи на те, що цей відповідач не порушував прав та інтересів позивача.

Під час судового засідання представник позивача Глушакова Г.В. підтримала позов.

Відповідачі явку свої представників до судового засідання не забезпечили. ГУ ДКСУ у м. Києві у запереченнях просило розглядати справу без участі його представника. У зв`язку з цим та згідно із ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

1) Згідно з копією податкової декларації з ПДВ за червень 2014р. від 16.07.2014, додатків 2-5 до неї (т. 1 а.с. 37-42) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 23888 грн.

Вказана декларація не була прийнята, що підтверджується копіями квитанцій №1 від 16.07.2014 та від 21.07.2014 (т. 1 а.с. 43, 44). Проте, постановою Окружного адміністратив-ного суду міста Києва від 29.08.2014 №826/11160/14, залишеною без змін ухвалою Київсь-кого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014 (т. 1 а.с 45-60), визнано протиправ-ною відмову ДПІ у прийнятті вказаної декларації позивача та визнано вказану декларацію такою, що подана у день її фактичного отримання, а саме 16.07.2014.

Згідно з копією довідки ДПІ від 19.11.2014 №417/26-55-15-02/34867324 (т. 1 а.с. 103-115) відповідачем підтверджене відображене позивачем бюджетне відшкодування на розра-хунковий рахунок за червень 2014р. у сумі 23888 грн.

2) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за липень 2014р. від 18.08.2014, додатків 2-5 до неї (т. 1 а.с. 61-69) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 32333 грн.

Згідно з копією акта ДПІ від 10.10.2014 №65/26-55-15-02/34867324 (т. 1 а.с. 70-79) відповідачем підтверджене відображене позивачем бюджетне відшкодування на розрахун-ковий рахунок за липень 2014р. у сумі 32333 грн.

3) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за серпень 2014р. від 19.09.2014, додатків 2-5 до неї та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 08.10.2014, квитанцією про її прийняття (т. 1 а.с. 83-101) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 57998 грн.

Згідно з копією довідки ДПІ від 19.11.2014 №417/26-55-15-02/34867324 (т. 1 а.с. 103-115) відповідачем підтверджене відображене позивачем бюджетне відшкодування на розра-хунковий рахунок за серпень 2014р. у сумі 57998 грн.

4) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за листопад 2014р. від 17.12.2014, додатків 2-5 до неї та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 15.01.2015, квитанцій №2 про їх прийняття (т. 1 а.с. 118-135) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 43366 грн.

Згідно з копією довідки ДПІ від 09.02.2014 №38/26-55-15-02/34867324 (т. 1 а.с. 136-144) відповідачем підтверджене відображене позивачем бюджетне відшкодування на розра-хунковий рахунок за листопад 2014р. у сумі 43366 грн.

5) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за лютий 2015р. від 17.03.2015, додат-ків 2-5 до неї, квитанцій №2 про її прийняття (т. 1 а.с. 118-155, 157) позивач задекларував суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню:

- за лютий 2015р. у розмірі 57857 грн.;

- за періоди до 01.02.2015 у розмірі 326709 грн.

Згідно з копією акта ДПІ від 25.05.2015 №20/26-55-28-02/34867324 (т. 1 а.с. 158-169) перевіркою не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування у сумі 57857 грн. та суми залишку від`ємного значення попередніх періодів, яка підлягає бюджетно-му відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015р. у сумі 32808 грн.

Також відповідачем зазначено про безпідставність декларування суми залишку від`єм-ного значення попередніх періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015р. у розмірі 293901 грн.

На підставі вказаного акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.06.2015 № (т.1 а.с. 177, 178), яким позивачу відмовлено у наданні бюджет-ного відшкодування з ПДВ у сумі 293901 грн. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 №826/12207/15 (т. 1 а.с 179-183) визнано проти-правним та скасовано вказане податкове повідомлення-рішення.

6) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за березень 2015р. від 16.04.2015, додатків 2-5 до неї , квитанцій №2 про її прийняття (т.1 а.с. 184-196) позивач задекларував суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню:

- за березень 2015р. у розмірі 43675 грн.;

- за періоди до 01.02.2015 у розмірі 2871 грн.

Згідно з копією довідки ДПІ від 19.06.2015 №56/26-55-28-02/34867324 (т.1 а.с.197-207) перевіркою не встановлено порушень при відображенні цих сум бюджетного відшкодування.

7) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за квітень 2015р. від 15.05.2015, додатків 1-5 до неї, квитанцій №2 про її прийняття (т. 1 а.с. 209-223) позивач задекларував суму, що підлягають бюджетному відшкодуванню, у розмірі 47191 грн.

Згідно з копією акта ДПІ від 22.07.2015 №33/26-55-28-02/34867324 (т. 1 а.с. 224-233) перевіркою не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування у сумі 5405 грн. Проте, встановлено завищення бюджетного відшкодування у сумі 41786 грн.

На підставі вказаного акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 №, № (т. 1 а.с. 234, 235, 247, 248), якими позивачу зменшено від`ємне значення на 41786 грн. та зменшено суму бюджетного відшкодування на 41786 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10446 грн. Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2015 №826/17222/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 (т. 1 а.с 236-246) визнано протиправним та скасовано вказані податкові повідомлення-рішення.

8) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за червень 2015р. від 14.07.2015, додатків 3-5 до неї, витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, квитанцій №2 про її прийняття (т. 2 а.с. 1-11) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшко-дуванню, у розмірі 36494 грн.

8) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за липень 2015р. від 19.08.2015, додатків 3-5 до неї, витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, квитанцій №2 про її прийняття (т. 2 а.с. 12-22) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшко-дуванню, у розмірі 6716 грн.

9) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за серпень 2015р. від 17.09.2015, додатків 3-5 до неї, витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, квитанцій №2 про її прийняття (т. 2 а.с. 23-33) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшко-дуванню, у розмірі 24222 грн.

10) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за вересень 2015р. від 19.10.2015, додатків 3-5 до неї, витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, квитанцій №2 про її прийняття (т. 2 а.с. 34-46) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшко-дуванню, у розмірі 34164 грн.

11) Згідно з копіями податкової декларації з ПДВ за листопад 2015р. від 16.12.2015, додатків 3-5 до неї, витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, квитанцій №2 про її прийняття (т. 2 а.с. 47-59) позивач задекларував суму, що підлягає бюджетному відшко-дуванню, у розмірі 21577 грн.

Спірні відносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються відшко-дування ПДВ з бюджету.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 31.12.2015) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійсню-валося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкоду-вання протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення каме-ральної перевірки.

Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перера-хування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контро-люючого органу.

Згідно із п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або доку-ментальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухва-ли суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржу-ваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюю-чий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшко-дування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно з п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у т.ч. заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забо-роняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Пунктом 37 Перехідних положень ПК України, доповненим згідно із Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", встановлено, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року.

З 1 липня 2015 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок".

Згідно з п. 6 Порядку №39 (чинний на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування ПДВ, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування ПДВ (висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Згідно з п. 7 Порядку №39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов`язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування ПДВ.

Як встановлено судом і ніким з учасників справи не заперечувалося, достовірність задекларованих позивачем сум бюджетного відшкодування за червень 2014р. у розмірі 23888 грн., за липень 2014р. у розмірі 32333 грн., за серпень 2014р. у розмірі 57998 грн., за листопад 2014р. у розмірі 43366 грн., за лютий 2015р. у загальному розмірі 384566 грн., за березень 2015р. у загальному розмірі 46546 грн., за квітень 2015р. у загальному розмірі 47191 грн. у повній мірі підтверджена відповідачем у відповідних довідках і актах або за наслід-ками судового оскарження.

Достовірність задекларованих позивачем сум бюджетного відшкодування у деклара-ціях за червень 2015р. у розмірі 36494 грн., за липень 2015р. у розмірі 6716 грн., за серпень 2015р. у розмірі 24222 грн., за вересень 2015р. у розмірі 34164 грн., за листопад 2015р. у розмірі 21577 грн. також ніким з учасників справи не заперечувалася і не спростовувалася.

Відповідачем не надано доказів вжиття заходів, визначених у ст. 200 ПК України та п.п. 6, 7 Порядку №39, а саме надання органу державного казначейства висновку із зазна-ченням спірних сум податку, що підлягають відшкодуванню з бюджету на користь позивача, або доказів фактичного проведення відшкодування цих сум. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача у запереченнях на наявність розбіжностей по ПЗ і ПК, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами і суперечать встановленим судом обставинам, згідно з якими контролюючим органом або судом підтверджено правильність бюджетного відшко-дування.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази підтверджують наявність у нього права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 759061 грн., однак таке відшкоду-вання не було проведено внаслідок не виконання відповідачем свого обов`язку з подання відповідного висновку до органу державного казначейства, суд дійшов висновку про обґрун-тованість доводів позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про визнання протиправною бездіяльності ДПІ щодо неподання до органу Державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 759061 грн. підлягає задоволенню.

Обираючи належний і ефективний спосіб захисту порушеного відповідачем права позивача на отримання ним бюджетного відшкодування, суд зважає на наступне.

Вимога про зобов`язання ДПІ скласти і подати до відповідного органу Державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 759061 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача, була заявлена з огляду на судову практику Верховного Суду України, актуальну на час звернення до суду з цим позовом (2016р.)

На час вирішення цієї справи Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, в якій цей суд зробив такий висновок:

"Ураховуючи наведене та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладеного в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі №21-4371а15, від 02 грудня 2015 року у справі №21-2650а15, від 20 квітня 2016 року у справі №21-452а16, від 07 березня 2017 року у справі №820/19449/14, про те, що відшкоду-вання ПДВ здійснюється органом Державної казначейської служби України з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком №39, оскільки на момент розгляду цієї справи Великою Палатою Верховного Суду вказаний спосіб захисту не є ефективним та не призводить до поновлення порушеного права платника податків".

Зважаючи на встановлені судом обставини цієї справи, які свідчать про наявність невідшкодованої позивачу сума бюджетного відшкодування у загальному розмірі 759061 грн., та враховуючи вищезазначений висновок Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 759061 грн.

Водночас не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача скласти і подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних кош-тів, висновок із зазначенням суми ПДВ у розмірі 759061 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України невідшкодована позивачу сума бюджет-ного відшкодування у загальному розмірі 759061 грн. згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України є заборгованістю бюджету, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно з наведеним позивачем розрахунком пені (т. 1 а.с. 17-19), який ніким з учасни-ків справи не заперечувався і не оспорювався, загальна сума пені склала 218553,62 грн., яка підлягає стягненню з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача, а тому дана вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустар-М".

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерсь-кому районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 759061 грн. (сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістдесят одна гривня).

3. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідаль-ністю "Індустар-М" заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 759061 грн. (сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістдесят одна гривня).

4. Стягнути з Державного бюджету України через через Головне управління Держав-ної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відпові-дальністю "Індустар-М" суму пені у розмірі 218553,62 грн. (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три гривні 62 копійки).

5. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Індустар-М" у задоволенні позову в іншій частині.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустар-М" судовий збір у сумі 16114,22 грн. (шістнадцять тисяч сто чотирнадцять гривень 22 копійки).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустар-М";

01014, м. Київ, вул. Тимірязєвська, 2, .

Відповідачі:

1) Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві; 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2, .

2) Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко