Справа № 307/801/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5782/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя: Чопик В.В., місце ухвалення - м. Тячів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатська митниця ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_1 15.03.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолія Васильовича № 0525/30500/19 від 26.02.2019, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил та притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Обґрунтовує позов тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у тому, що він перевищив встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби, більше як на десять діб, а саме - порушив зобов`язання щодо вивезення автомобіля «BMW 530» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_3, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 за межі митної території України, який був ввезений на митну територію України 23.11б2018 року о 21 год. 35 хв.

Позивач вказує, що заїхав 23.11.2018 на митну територію України, із 27.11.2018 по 01.02.2019 року у зв`язку з поломкою, машина перебувала на СТО за адресою смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області. Крім цього, із СТО йому надали довідку про те, що його автомобіль знаходився у них на ремонті, після чого звернувся на митницю із заявою про перебування машини на ремонті. Однак, відповідач не взяв до уваги подані документи, оскільки такі вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, але жодних доказів того, що ремонту зазначений транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, документи не містять.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2019 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили громадянин ОСОБА_1 не надав Закарпатській митниці ДФС під час провадження у справі про порушення митних правил. До позовної заяви позивач долучив довідку від 22.02.2019 № 246 В, видану ФОП ОСОБА_4 , згідно цієї довідки транспортний засіб марки «BMW 530», реєстраційний номер Чехії - НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 знаходився з 27.11.2018 по 22.02.2019 в ФОП ОСОБА_4 у зв`язку з поломкою двигуна та охолоджувальної системи. Виходячи із наявної у матеріалах справи довідки, виданої ФОП ОСОБА_4 можна зробити висновок, що двигун автомобіля та охолоджувальна система вийшли з ладу самі по собі, внаслідок звичайної експлуатації, що в розрізі положень ст. ст.95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981.

Крім цього вказує, що ремонт транспортного засобу «BMW 530», реєстраційний номер Чехії - НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 не міг завадити громадянину ОСОБА_1 вивезти цей автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування тощо), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст. 95 МК України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2019 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолієм Васильовичем була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0525/30500/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до вказаної постанови, 01 лютого 2019 року о 10 годині 38 хв. у зоні митного контролю пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС у пішому порядку у напрямку «З України» прибув громадянин України ОСОБА_1 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 23.11.2018 о 21 год. 35 хв. через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «BMW 530» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_3, VIN № НОМЕР_1 в митному режимі «Транзит». Станом на 01.02.2019 вказаний автомобіль не вивезено за межі митної території України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є, окрім підтвердження обставин аварії або непереборної сили відповідними документами, є повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб. Оскільки про наявність факту поломки транспортного засобу та неможливості, у зв`язку з цим, його вивезти за межі митної території України, позивачем було повідомлено орган доходів і зборів до закінчення строку транзиту автомобіля, подавши митному органу письмову заяву, отже постанова № 0525/30500/19 від 26.02.2019 про порушення митних правил підлягає скасуванню.

З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. При цьому в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Цей стан продовжується протягом певного терміну і винна особа безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на неї обов`язків.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, (5-денного строку у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці), є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно постави у справі про порушення митних правил № 0525/30500/19 від 26.02.2019 (а. с. 7-9), 01.02.2019 о 10 год 38 хв в зону митного контролю пункту пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС у пішому порядку «у напрямку з України» прибув громадянин України ОСОБА_1 .

У ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 23.11.2018 о 21 год 35 хв через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «BMW 530» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_3, VIN № НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Станом на 01.02.2019 року вказаний автомобіль не вивезено за межі митної території України.

У зв`язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що основним аргументом не вивезення транспортного засобу, у визначені законом строки, позивач вказує перебування автомобіля «BMW 530» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_1 , у несправному стані. Крім цього, позивач вказує, що про факт несправності цього транспортного засобу, повідомив митницю 27.11.2018, звернувшись із заявою, до якої додав довідку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (автосервіс «ІНФОРМАЦІЯ_1») від 22.02.2019, яка підтверджує, що автомобіль марки «BMW 530», державний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_1 знаходився з 27.11.2018 по 22.02.2019 в ФОП ОСОБА_4 , у зв`язку з поломкою двигуна та охолоджувальної системи та до закінчення ремонту авто не могло експлуатуватись.

Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги вищевказані покликання позивача, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, лише внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, особа може бути звільнена від відповідальності за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі-Порядок № 657).

Так згідно п. 1 розділу VIII Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили Порядку № 657, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяви, яка подається про факт несправності транспортного засобу державний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_1 , не може розцінюватися як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі про порушення митних правил. Оскільки, поломка транспортного засобу, зокрема двигуна та охолоджувальної системи, відбулася внаслідок звичайної експлуатації автомобіля, що позивач не заперечує. Крім цього доказів того, що ремонт цього автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні п. п. 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657, позивачем у ході розгляду справи як в суді першої інстанції так і апеляційної інстанції не надано, не здобуті вони і судом.

Крім цього, ФОП ОСОБА_4 не є суб`єктом, який наділений правом видавати відповідні документи, що підтверджують наявність аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні п. розділу VIII Порядку № 657.

Таким чином на думку суду апеляційної інстанції, підстави для застосування відносно ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває в митному режимі «транзит», а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а отже оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих митному органу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2019 року у справі № 307/801/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін