Справа № 480/1409/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019 р. Справа № 480/1409/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Буртник Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1409/19
за позовом Головного управління ДФС у Сумській області
про стягнення податкової заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є платником податків і зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, однак всупереч вимогам статті 16 Податкового кодексу України відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносить податки до бюджету, внаслідок чого має податковий борг з ПДВ та з адміністративних штрафів та інших санкцій, який утворився на підставі податкових повідомлень-рішень, що не оскаржувались ні в судовому, ні в адміністративному порядку, та податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а також борг з орендної плати з юридичних осіб, який утворився через несплату визначених товариством сум податкових зобов`язань у податкових деклараціях за відповідні періоди.
Ухвалою суду від 22.04.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного провадження. Відповідачу надано строк для надання відзиву на позов.
Ухвалою суду від 10.05.2019 р. справу призначено до розгляду в судове засідання.
04.06.2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.71-74), відповідно до якого Головне управління ДФС у Сумській області надсилало на адресу відповідача акти перевірок та податкові повідомлення-рішення, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Також позивач зазначає, що не порушив строк звернення до суду, оскільки контролюючий орган може звертатись із позовною заявою про стягнення коштів протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, що передбачено п.102.1, п.102.4 ст.102 ПК України. Розрахунок податкового боргу включає в себе суми з 30.04.2016 до 30.01.2019 року. Позов поданий до суду 18.04.2019, тому Головне управління ДФС у Сумській області вважає, що твердження, наведені відповідачем у відзиві, є необгрунтованими та не спростовують змісту позовної заяви.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явився (а.с.99,100).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінівши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За приписами пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Згідно з п.п. 49.18.1. п. 49.18. ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Акти перевірок були отримані 16.07.2018р., 06.08.2018р., 24.09.2018р., 19.11.2018р. та 17.10.2018р., що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.22,26,зворотній бік, а.с.31, 35,42, зворотній бік).
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.18,23,27,32,37, зворотній бік), проте ні в судовому, ні в адміністративному порядку оскаржені не були.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого відповідачем у встановлений строк набрала статусу податкового боргу.
Зазначене вище податкове повідомлення-рішення було направлене на адресу відповідача, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40), проте ні в судовому, ні в адміністративному порядку оскаржене не було.
Суд не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, про те, що товариство не було учасником будь-якої податкової перевірки, якою встановлено борг з відповідних податків, не отримувало запитів щодо надання документів для проведення перевірок та актів перевірок, оскільки такі доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Таким чином, камеральні перевірки відповідача були проведені на підставі інформаційних баз ДФС України, про що свідчить зміст актів, складених за їх наслідками.
Відповідно до п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Пунктом 286.2 ст.286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Пунктом 287.3. ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Виходячи з положень п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Наявність податкового боргу із перелічених у позовній заяві також підтверджується витягами з ІКП з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з ПДВ, з орендної плати з юридичних осіб, з адміністративних штрафів, які містяться в матеріалах справи (а.с.80-97).
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
З приводу доводів відповідача про сплив встановленого ч.2 ст.122 КАС України тримісячного строку для звернення до адміністративного суду суд зазначає, що частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
При цьому, відповідно до п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п.102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Отже, Головне управління ДФС у Сумській області може звертатись із позовною заявою про стягнення коштів протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Розрахунок податкового боргу включає в себе суми з 30.04.2016 до 30.01.2019 року.
Таким чином, позивач звернувся до суду з позовною заявою 18.04.2019р., не порушивши строк звернення до суду, визначений Податковим кодексом України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 червня 2019 року.

Суддя О.О. Осіпова