Справа № 520/20765/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/20765/18
Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.,

за участю представника позивача - Булгару О.Б.

за участю свідка - Горбатого Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича, 3-тя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича, 3-тя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 218797 від 15 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він не вчиняв порушень Правил дорожнього руху, оскільки навіть не був присутній на місці скоєння правопорушення, а а тому посилався на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки факти, зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, позивач зазначав про порушення відповідачем процедури розгляду справи, а саме -відповідачем не було роз`яснено позивачу його права та обов`язки та не надано право скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 218797 від 15.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП -.

В апеляційній скарзі, Інспектор патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенант поліції Кіров С.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, апелянт просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2019 року та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови є помилковими, оскільки вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано на відеозаписі з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, проте вказані докази безпідставно не були враховані судом першої інстанції.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що ідентичні доводам, викладеним у позовній заяві та узгоджуються з висновками суду першої інстанції, а тому просив апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року - без змін,

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кіровим С.С. 15 грудня 2018 року складена постанова серії ВР № 218797, відповідно до якої позивач, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110537», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одесі по 2-му Аеродромному провулку, керував транспортним засобом, на світлових приладах якого нанесено тонування, чим порушив п 31.4.3 «ПДР України». Крім того, позивач не пред`явив посвідчення водія. Внаслідок порушення ПДР України позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що наданим відповідачами відеозаписом не підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого скасував постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3 "б" ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пп. ґ) п. 31.4.3 ПДР України заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам : на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно підпунктом (а,ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 218797 від 15.12.2018 року, винесеною лейтенантом поліції Кіровим С.С., притягнуто позивача, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідачем, на підтвердження порушення позивачем ПДР, було надано суду першої інстанції диск відеозапису з нагрудного відеореєстратора. Наданим відеозаписом підтверджується факт переобладнання розсіювачів світлових приладів тонування або покриття транспортного засобу, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, а також факт непред`явлення посвідчення водія на вимогу інспектора патрульної поліції невстановленою особою.

Судом апеляційної інстанції ухвалою від 30 травня 2019 року було визнано обов`язковою явку ОСОБА_1 та інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича у судове засідання, яке відбудеться 13 червня 2019 року об 11: 00 год., отже суд вжив усіх передбачених законом заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи.

Однак, з невідомих суду причин позивач, ОСОБА_1 , та апелянт, інспектор патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенант поліції Кіров С.С. проігнорували вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та у судове засідання не з`явилися.

Разом з цим, 13 червня 2019 року перед початком судового засідання в суді апеляційної інстанції, представником позивача, ОСОБА_2 було заявлено клопотання про допит свідка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 212 КАС України, яке судом апеляційної інстанції протокольною ухвалою було задоволено та допитано свідка ОСОБА_3

Під час допита, свідок ОСОБА_3 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за введення в оману суду та надання завідомо неправдивих свідчень та за відмову свідка від давання показань, відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України, надав показання, що керування автомобілем «ЗАЗ 110537», державний номер НОМЕР_1 15 грудня 2018 року о 08:45 год. по провулку 2-му Аеродромному в м. Одесі здійснював саме він, а не власник автомобіля ОСОБА_1

Отже, наданими свідком показаннями в суді апеляційної інстанції був спростований факт керування позивачем, ОСОБА_1 транспортним засобом та, відповідно, і факт скоєння адміністративного правопорушення, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, інспектор патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенант поліції Кіров С.С., своїм правом надання пояснень та участі у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не скористався, доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду апеляційної інстанції не надав.

Отже, факт вчинення позивачем порушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП відповідачем не доведений, а тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення ВР № 218797 від 15.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є протиправною та не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, у зв`язку з чим обґрунтовано була скасована судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області 3-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича, 3-тя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.