Справа № 824/579/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/579/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА до Управління Держпраці у Чернівецькій області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096; визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096, а також від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097, прийняті без додержання вимог закону, у відсутності позивача оскільки позивача не було повідомлено про час та дату розгляду справи, без врахувань обставин що свідчили про усунення виявлених порушень, а також без з`ясування усіх обставин справи а тому є незаконними, які прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. З урахуванням зазначених обставин, позивач вважає, що оскаржувані рішення є протиправними , а тому підлягають скасуванню, оскільки позивач виконав вимоги припису від 11.05.2018 року № ЧВ-244/15/422/АВ/П до прийняття вищевказаних оскаржуваних рішень

04.09.2018 року до суду надійшов відзив управління Держпраці у Чернівецькій області відповідно до якого зазначив, що постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096, від 30 травня 2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097 вважає правомірними і такими, що не підлягають скасуванню.

Також відповідач зазначає, що заходи притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, які зафіксовані у Акті інспекційного відвідування, вказують на порушення Закону України «Про оплату праці», а також відповідних статей КЗпП України. Крім того, зазначив, що виконання припису про усунення порушень не звільняє суб`єкт господарювання від фінансової санкції.

У судовому засіданні, позивач позов підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, надав відповідні пояснення, письмові докази, які не були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, просив суд задовольнити позовні вимоги, а справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалами суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА, зареєстроване, як юридична особа за адресою: 58007, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Коломийська, будинок 1Ж, . (т. 1 а. с. 49-53).

Рішенням загальних зборів Учасників від 26 липня 2016 року оформленого протоколом № 1-16 відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України «Про господарські товариства», «Про власність», «Про зовнішньо економічну діяльність» створено Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА та затверджено Статут Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА. (т. 1 а. с. 137).

Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА Затвердженого Загальними зборами учасників Товариства оформленого протоколом № 1-16 від 26 липня 2016 року визначено, що Товариство є юридичною особою, створеною у формі Товариство з обмеженою відповідальністю згідно законодавства України. Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Учасниками Товариства є фізичні особи та/або юридичні особи (далі - Учасники), що внесли свої вклади до Статутного капіталу Товариства та володіють часткою у Статутному капіталі Товариства у розмірі, в порядку та на умовах, які визначені цим Статутом.

Питання, віднесені до виключної компетенції Зборів Учасників Товариства не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу Товариства.

Збори учасників Товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства, у тому числі і з тих, що передані ОСОБА_1 до компетенції виконавчому органу Товариства.

Від імені і за дорученням Зборів учасників Голова зборів Учасників укладає з Директором трудовий договір (контракт) в якому передбачаються права і обов`язки Директора, відповідальність директора перед Товариством та Трудовим колективом, умови матеріального забезпечення та звільнення з посади з урахуванням гарантій, передбачених трудовим договором та чинним законодавством України.

Статутом визначено, що Директором може бути особа, яка перебуває з Товариством у трудових відносинах. (т. 1 а. с. 138-149)

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА від 26 липня 2016 року оформленого протоколом № 2-16 прийнято рішення, яким покладено тимчасове ведення обліку, подання звітності до контролюючих органів, складання від імені господарського товариства необхідних правочинів без довіреності на засновника товариства ОСОБА_2 ., без укладання з ним трудового договору та виплати винагороди за його діяльність. Обов`язки вважати тимчасовими та такими, що діють до прийняття іншого рішення Загальними зборами учасників ТОВ «САДЕТ Україна». (т. 2 а. с. 9).

Наказом № 1-1тр/к від 26.07.2016 року по особовому складу ОСОБА_2 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА з 26.07.2016 року. Підстава : Протокол № 2-16 від 26 липня 2016 року Загальних зборів учасників ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА». (т. 2 а. с. 10).

Рішенням загальних зборів учасників Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА від 03 січня 2018 року оформленого протоколом № 1-18 прийнято рішення про те, що з 24.01.2018 року укласти з директором ОСОБА_2 , як найманим працівником, трудовий договір. Оплату праці згідно штатного розпису. (т. 2 а. с. 8).

На підставі наказу від 08.05.2018 року № 224 «Про проведення інспекційного відвідування», Направлення на проведення перевірки від 08.05.2018 року № 04-087 з 10.05.2018 року по 11.05.2018 року посадовою особою відповідача, проведено інспекційне відвідування ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА». (т. 1 а. с. 168-169)

За результатами інспекційного відвідування складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЧВ-244/18/422/АВ.

У ході інспекційного відвідування проведеного головним державним інспектором Гончар О.А. за участю головного бухгалтера Товариства встановлено порушення, які відображено в Акті інспекційного відвідування юридичної особи № ЧВ-244/18/422/АВ, а саме порушення: вимоги ст. 10-15 КЗпП України, ст. 3 закону України «Про колективні договори і угоди», п. 7 ст. 65 Господарського Кодексу України, яким передбачено обов`язковість укладення колективного договору, чого не було дотримано; у розділі 7 «Робочий час і час відпочинку» правил внутрішньо трудового розпорядку ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА», затверджених директором 29.07.2016 року, відсутні відомості про час початку та закінчення роботи працівника товариства, що суперечить вимогам ст. ст. 57, 142 КЗпП України; порушено вимоги ч. 2 ст. 27 КЗпП України, а саме, при прийняті на роботу працівників робітничих професій у наказі про прийом на роботу встановлюється двомісячний випробувальний термін; для працівників, які працюють на посадах головний бухгалтер, менеджер зовнішньоекономічної діяльності, інженер-технолог, налагоджувальник устаткування, оператор лінії, завідувач складом, сторож, двірник позивача оплата праці проводиться з розрахунку 3750,00 грн. за відпрацьований місяць. Фактично при встановлені посадових окладів вказаним працівникам не враховані міжкваліфікаційні співвідношення розміру тарифних ставок (посадових окладів), що є порушенням ч. 3 ст. 6 закону України Про оплату праці; у період із липня 2016 року по березень 2017 року, а також із березня по грудень 2017 року заробітна плата директору ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА ОСОБА_2 не нараховувалась, не виплачувалась, що суперечить вимогам ст. 94 КЗпП України. Також, заробітна плата працівника позивача виплачувалась один раз на місяць, без авансування; при звільненні всім звільненим працівникам нарахована компенсація за всі не використанні ними дні щорічної відпустки за період роботи, але при звільненні працівників виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться не в день звільнення, а в день виплати заробітної плати; у товаристві не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вказаний акт підписано представниками сторін та отримано 11.05.2018 року директором Товариства. (т. 1 а. с. 170-174).

За наслідками Інспекційного відвідування, виявлених порушень, позивачу видано Припис про усунення виявлених порушень № ЧВ-244/15/422/АВ/П від 11.05.2018 року, яким визначено строки усунення порушень до 11.06.2018 року, який отримано 11.05.2018 року директором ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА. З урахуванням порушень зазначених у приписі, відповідачем встановлено місячний термін на їх усунення до 11.06.2018 року. Також, зобов`язано суб`єкта господарювання у строки визначені у приписі надати письмове повідомлення про виконання припису. (т. 1 а. с. 36-38, 175-176).

З урахуванням виявлених порушень головним державним інспектором Гончар О.А. складено Протокол про адміністративне правопорушення № ЧВ-244/15/422/АВ/П/ПТ від 11.05.2018 року щодо порушення законодавства про працю, який отримано відповідачем. (т. 1 а. с. 239-240).

21.05.2018 року відповідач листом № 1387/0/04-2/18 на адресу позивача вул. Коломийська, 1-Ж, м. Чернівці, надіслав повідомлення про розгляд справи. Зазначив, що розгляд справи відбудеться 30.05.2018 року о 10:00 год. (т. 1 а. с. 39, 180).

Із змісту довідки ПАТ Укрпошта Чернівецька дирекція видно, що рекомендований лист № 6212 відправником якого є Управління Держпраці м. Чернівців, отримано ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА - позивачем 01.06.2018 року. (т.1 а.с.41-40).

Дослідженням витягу з протоколу № 15 засідання з розгляду справи за ст. 265 КЗпП України від 30 травня встановлено, що на засіданні комісії під головуванням заступника начальника Управління Кушнір ОСОБА_3 під час розгляду справи на підставі акта інспекційного відвідування 11 травня 2018 року № ЧВ -244/18/422/АВ Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА відповідальна особа ОСОБА_4 оголосила, що представник ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА на засідання не з`явився, обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи не надійшло, а також зазначено, що роботодавець був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що зроблено відповідну відмітку в повідомленні від 21.05.2018 року.

За наслідками розгляду акта інспекційного відвідування від 11 травня 2018 року №ЧВ -244/18/422/АВ ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Г.М. прийнято рішення про накладення на ТОВ СААДЕТ України штрафу за порушення вимог законодавства про працю - Постанова про накладення штрафу № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096 від 30 травня 2018 року на ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА у розмірі 3723,00 грн., Постанова про накладення штрафу № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097 від 30 травня 2018 року на ТОВ СААДЕТ Україна у розмірі 37230,00 грн. (т. 1 а. с. 177-179).

07.06.2018 року позивачем на виконання Припису про усунення виявлених порушень №ЧВ-244/15/422/АВ/П від 11.05.2018 року надано інформацію відповідачу, відповідно до якої позивач вказав, що:

- 21.05.2018 року, проведені загальні збори трудового колективу. Загальними зборами трудового колективу, прийнято рішення тимчасово відкласти укладення колективного договору до завершення пуско-наладочних робіт та формування повноцінного трудового колективу, шляхом створення нових робочих місць та введення в експлуатацію нового обладнання;

- на загальних зборах трудового колективу прийнято Правила внутрішнього трудового розпорядку у новій редакції від 21.05.2018 року, чим доповнено у Розділі 7 Робочий час і час відпочинку відомості про час початку та закінчення роботи працівників;

- при прийняті на роботу нових працівників, професії котрих відносяться до робітничих на підставі ДКХП, починаючи з 14 березня 2018 року встановлюється випробувальний строк до 1 місяця;

- з 01 червня 2018 року, внесені зміни у Штатний розклад підприємства де враховано міжкваліфікаційні співвідношення розмірів тарифних ставок (посадових окладів);

- з моменту прийняття 16 січня 2018 року, директор, як найманий працівник отримує заробітну плату;

- з 01 червня 2018 року, наказом по підприємству № 41-ОД від 01.06.2018 року Про запровадження системи авансування заробітної плати, на підставі чого, заробітна плата виплачуватиметься, не рідше двох разів на місяць;

- зауваження у пункті 7 та 8, щодо порушення строків виплати заробітної плати при звільненні враховані та дотримуватимусь в подальшому. (т. 1 а. с. 17-18).

26.06.2018 року Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці у справі №726/1100/18 (провадження № 3/726/603/18) про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Рішення набрало законної сили 06.07.2018 року. (т. 2 а. с. 7).

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією, Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон №877-V), Кодексом законів про працюю України від 10.12.1971 року № 322-VІІІ (далі КЗпП України) Законом України Про зайнятість населення від 5 липня 2012 року № 5067-VI (далі - Закон №5067-VI), Законом України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі-Закон №889-VIII, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частина 2 статті 124 Конституції України визначає, що Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Статтею 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ч. ч. 1 та 4 статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Частинами 1-2 статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Частиною 11 статті 7 Закону № 877-V визначено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Згідно частини 1 статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Частиною 2 статті 8 Закону № 877-V передбачено, що органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 877-V передбачено, що шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державного нагляду (контролю), відшкодовується за рахунок коштів відповідних бюджетів, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини такої посадової або службової особи.

Посадова або службова особа органу державного нагляду (контролю) несе відповідальність у порядку регресу в розмірі виплаченого з відповідного бюджету відшкодування у зв`язку з незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю такої посадової або службової особи.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) несе відповідальність, встановлену законом, за невнесення або внесення недостовірних відомостей чи відомостей не в повному обсязі про здійснені заходи державного нагляду (контролю) до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю).

Згідно статті 12 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

У разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.

Суб`єкт господарювання, посадові особи суб`єкта господарювання - юридичної особи не несуть відповідальності за відмову надавати пояснення щодо діяльності суб`єкта господарювання.

Статтею 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Частиною 2 статті 1 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 36 Закону № 889-VIII визначено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки".

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення) визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року №75 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Із змісту пункту 2 Положення управління Держпраці в Чернівецькій області Затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці 03 серпня 2018 року №84 видно, що Управління Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету міністрів України, нормативно-правовими актами міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Відповідно до Розподілу обов`язків між начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області, першим заступником та заступником начальника Управління, затвердженого наказом Управління Держпраці у Чернівецькій області від 22.08.2016 року № 252 (далі Розподіл обов`язків) заступник начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області організовує роботу в межах повноважень, зокрема щодо здійснення перевірок з питань дотримання законодавства про працю та інших нормативно-правових актів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, забезпечення контролю за станом усунення виявлених порушень норм законодавства.

Згідно Розподілу обов`язків - заступник начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області здійснює контроль, зокрема за діяльністю відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів; за організацією проведення головними державними інспекторами планових та позапланових перевірок з питань додержання законодавства про працю; за підготовкою та направленням матеріалів перевірок до правоохоронних органів та суді та інше.

У відповідності Розподілу обов`язків заступник начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області підписує, зокрема повідомлення про розгляд справ про накладення штрафних санкцій стосовно суб`єкта господарювання; постанови про накладення штрафних фінансових санкцій щодо суб`єкта господарювання; повідомлення, направлення на проведення перевірки суб`єктів господарювання та інше.

Наказом начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області № 247 від 31.07.2017 року затверджено посадову інструкцію головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі Посадова інструкція).

Відповідно п. 1.4 Посадової інструкції посада головного державного інспектора є посадою державного службовця.

Згідно п. 1.5. Посадової інструкції головний державний інспектор в своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.02.2015 № 96, наказами та дорученнями Голови Державної служби України з питань праці, Положенням про Управління Держпраці, наказами та дорученнями начальника Управління Держпраці, Положенням про відділ додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці та посадовою інструкцією.

Пунктом 2.1. Посадової інструкції головний державний інспектор відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (надалі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників шляхом проведення інспекційних відвідувань (перевірок) підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб з підстав визначених Постановою КМУ від 26.04.2017 року № 295.

Пунктом 2.3 Посадової інструкції визначено, що головний державний інспектор відповідно до покладених на нього завдань здійснює у випадках, передбачених законодавством, складає протоколи про адміністративні правопорушення, накладає штрафи на керівників підприємств, фізичних осіб-підприємців за порушення вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, передає на розгляд суду; передає на розгляд керівництва Управління акти перевірок (інспекційного відвідування) для вирішення питання щодо накладення штрафу за ст. 265 КЗпП України.

Згідно п. 2.8. Посадової інструкції головний державний інспектор відповідно до покладених на нього завдань розглядає в установленому порядку звернення громадян, листи підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичних осіб-підприємців з питань додержання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вживає заходів, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, при цьому головний державний інспектор не виступає як посередник, експерт чи арбітр під час розгляду індивідуальних трудових спорів.

У відповідності розділу 3 Посадової інструкції головний державний інспектор має всі права, визначені Конституцією України, ст. 7 закону України «Про державну службу» та іншим законодавством України, Положенням про Управління Держпраці у Чернівецькій області та цією посадовою інструкцією.

Згідно п. 3.2. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, не виїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.

Пунктом 3.3. Посадової інструкції передбачено, що головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Згідно п. 3.4. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право за наївності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів.

Відповідно п. 3.6. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

У відповідності із п. 3.8. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Згідно п. 3.9. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право видавати посадовим особам органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, роботодавцям, робочим органам виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування приписи щодо усунення виявлених порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників, та інших нормативно-правових актів, які підлягають обов`язковому виконанню з повідомленням у визначений термін.

Відповідно п. 3.10. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право ставити перед власником або уповноваженим органом питання про притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у порушенні законодавства про працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших нормативно-правових актів.

Згідно п. 3.11. Посадової інструкції головний державний інспектор за наявності службового посвідчення має право передавати матеріали про наявні правопорушення для відповідного реагування в правоохоронні органи, прокуратуру, суд.

Пуком 4.1. Посадової інструкції визначено, що головний державний інспектор несе відповідальність за неякісне, необ`єктивне, несвоєчасне виконання покладених на нього посадових обов`язків, бездіяльність, або невикористання наданих йому повноважень, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням, за розголошення поза службовою необхідністю відомостей, які містяться у службових документах, або стали відомі внаслідок виконання службових обов`язків.

З урахуванням досліджених письмових доказів, судом встановлено, що відповідачу видано припис на усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЧВ-244/15/422/АВ/П від 11.05.2018 року. Позивач вказаний припис отримав 11.05.2018 року, що підтверджується підписом директора ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА. (т. 1 а. с.175-176).

Із змісту вказаного припису вбачається, що позивачу встановлено строк на усунення недоліків до 11.06.2018 року.

07.06.2018 року позивачем на виконання припису № ЧВ-244/15/422/АВ/П від 11.05.2018 року надано інформацію відповідачу, про те, що: - 21.05.2018 року, проведені загальні збори трудового колективу. Загальними зборами трудового колективу, прийнято рішення тимчасово відкласти укладення колективного договору до завершення пуско-наладочних робіт та формування повноцінного трудового колективу, шляхом створення нових робочих місць та введення в експлуатацію нового обладнання;

- на загальних зборах трудового колективу прийнято Правила внутрішнього трудового розпорядку у новій редакції від 21.05.2018 року, чим доповнено у Розділі 7 Робочий час і час відпочинку відомості про час початку та закінчення роботи працівників;

- при прийняті на роботу нових працівників, професії котрих відносяться до робітничих на підставі ДКХП, починаючи з 14 березня 2018 року встановлюється випробувальний строк до 1 місяця;

- з 01 червня 2018 року, внесені зміни у Штатний розклад підприємства де враховано міжкваліфікаційні співвідношення розмірів тарифних ставок (посадових окладів);

- з моменту прийняття 16 січня 2018 року, директор, як найманий працівник отримує заробітну плату;

- з 01 червня 2018 року, наказом по підприємстві № 41-ОД від 01.06.2018 року Про запровадження системи авансування заробітної плати, на підставі чого, заробітна плата виплачуватиметься, не рідше двох разів на місяць;

- зауваження у пункті 7 та 8, щодо порушення строків виплати заробітної плати при звільненні враховані та дотримуватимусь в подальшому. (т. 1 а. с. 17).

Таким чином, позивач у строки зазначені відповідачем у приписі № ЧВ-244/15/422/АВ/П від 11.05.2018 року, усунув вказані порушення, про що повідомив відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав припис в повному обсязі та в установлений строк припису, а тому, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції заходи реагування до суб`єкта господарювання ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА», його посадових осіб - не підлягали до застосування, як передбачено частиною 11 статті 7 Закону № 877-V.

Однак, відповідач та його посадові особи не врахували вищевказані обставини, інспекційне відвідування провели поверхово, не витребували необхідні докази, не дослідили їх, не відібрали пояснення у посадових осіб, не надали об`єктивно-всебічно оцінку вказаним обставинам, прийняли протиправно оскаржувані рішення.

Щодо твердження позивача, про те, що у відповідності ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V, виключно законами встановлюється, зокрема спосіб та форми здійснення заходів державного нагляду (контролю), а тому відповідач не повинен був застосовувати Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджено ПКМ України від 26.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295) суд зазначає наступне.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю - визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджено ПКМ України від 26.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295), яка діяла на момент проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці - Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Згідно пункту 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку 295 інспектори праці мають право: ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

Відповідно до пункту 10 Порядку №295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Згідно пункту 12 Порядку 295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Пунктом 19 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно пунктів 20-21 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачем на підставі інформації ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.04.2018 року, наказу, направлення проведено інспекційне відвідування ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА» на предмет дотримання законодавства про працю, оплату праці, встановлено порушення, які зафіксовані в Акті інспекційного відвідування від 11 травня 2018 року.

З аналізу наведених вище норм випливає, що підконтрольний суб`єкт, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише дотримання порядку проведення Інспекційного відвідування, суть виявлених порушень законодавства, усунення недоліків, а також дотримання порядку притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності, як передбачено Законом, нормативно правовими актами.

Саме на етапі допуску до перевірки підконтрольний суб`єкт може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення перевірки, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе.

Однак, позивач не оскаржив, як в адміністративному так і в судовому порядку наказ Управління Держпраці у Чернівецькій області від 08.05.2018 року № 224 «Про проведення інспекційного відвідування», направлення від 08.05.2018 року № 04-087 в установлені законом строки, як передбачено законом.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 08.05.2018 року № 224 «Про проведення інспекційного відвідування» та направлення від 08.05.2018 року № 04-087 посадовою особою відповідача головним державним інспектором Гончаром О.А. в період із 10.05.2018 року по 11.05.2018 року проведено інспекційне відвідування ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА про, що складено Акт інспекційного відвідування, Припис про усунення виявлених порушень від 11.05.2018 року, складене протокол про адміністративне правопорушення № ЧВ-244/15/422/АВ/П/ПТ від 11 травня 2018 року, а 30 травня 2018 року заступником начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області Кушнір Г.М. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096 та постанову № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС/097, якими на Товариство з обмеженою відповідальністю «СААДЕТ УКРАЇНА» накладено штраф. (т.1 а. с. 168-179, т. 2 а. с. 239).

З урахуванням досліджених письмових доказів, судом встановлено, що 26.06.2018 року Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці у справі № 726/1100/18 (провадження № 3/726/603/18) провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. (т. 2 а. с. 7).

Із змісту вказаного рішення видно, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: в ході інспекційного відвідування 10-11 травня 2018 року, було виявлено, що підчас здійснення діяльності впродовж 2016-2018 років, в ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА, що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Коломийська, 1Ж, своїми діями чи бездіяльністю не забезпечив дотримання чинного законодавства про працю, а саме: порушено ст. ст. 10-15, 57,94, 115-117, 142, ч. 2 ст. 27 КЗпП України, ст. 6 ЗУ Про оплату праці.

Суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 , не вбачається складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, оскільки порушення вчиненні останнім, які викладені в протоколі не мають свого підтвердження в доданих матеріалах до протоколу про адміністративне правопорушення, а також враховуючи той факт, що в судовому засіданні вину ОСОБА_2 доведено не було та суду не надано доказів, які б підтверджували факти викладені в протоколі, у зв`язку з цим справа підлягає закриттю. (т. 2 а. с. 7).

Приписами ч. 6 ст.78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

У відповідності пункту 3 порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Пунктом 4 передбачено № 509, що справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно пункту 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку № 509 передбачено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Пунктом 8 Порядку № 509 передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

З урахуванням досліджених доказів, судом встановлено, що відповідачем не дотримано пункт 11 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V; п. п. 6, 7, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, п. п. 2 п. 11, п.п.12,28 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого ПКМ України від 26.04.2017 р. №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Посадові особи відповідача складаючи Акт інспекційного відвідування зазначили обставини, які не відповідають об`єктивним обставинам справи, оскільки Рішенням загальних зборів учасників ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА від 26 липня 2016 року оформленого протоколом № 2-16 прийнято рішення, яким покладено тимчасове ведення обліку, подання звітності до контролюючих органів, складання від імені господарського товариства необхідних правочинів без довіреності на засновника товариства ОСОБА_2 ., без укладання з ним трудового договору та виплати винагороди за його діяльність. Обов`язки вважати тимчасовими та такими, що діють до прийняття іншого рішення Загальними зборами учасників ТОВ «СААДЕТ УКРАЇНА». Тобто, ОСОБА_2 приступив до тимчасового виконання обов`язків директора без укладання з ним трудового договору та виплати винагороди за його діяльність, а не як директор, про що зазначено у Акті.

Вказані обставини не знайшли свого об`єктивного відображення, як у Акті інспекційного відвідування та і у подальшому при прийнятті оскаржуваних рішень, що вказує не неповний, необ`єктивний та всебічний подальший розгляд справи, як передбачено законами, нормативно правовими актами.

Крім того, відповідач розглянув справу за відсутності позивача та його представника. Без урахувань вимог відкритості розгляду справи, засад рівності всіх учасників, з урахуванням об`єктивних обставин справи, пояснень, заперечень позивача, без роз`яснення позивачу його прав та обов`язків, а також не врахував те, що позивачем усунуто недоліки, які визначені приписом у встановлений у ньому строк. У акті інспекційного відвідування, оскаржуваних рішеннях, що стосується оплати праці в.о. директора, зазначені обставини не відповідають об`єктивним обставинам справи - рішенню засновників, крім того, не роз`яснено посадовим особам позивача їх права і обов`язки.

Однак, як встановлено судом, 30.05.2018 року відповідачем прийнято рішення про накладення на ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА штрафу за порушення вимог законодавства про працю, зокрема прийнято Постанову про накладення штрафу № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096 від 30 травня 2018 року на ТОВ СААДЕТ Україна , а також Постанову про накладення штрафу № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097 від 30 травня 2018 року про накладення на ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА . (т.1 а. с. 227-229).

Вказані рішення прийняті на засіданні комісії з розгляду справи за ст. 265 КЗпП України 30.05.2018 року, яке оформлено протоколом № 15, без додержання встановленого Порядку та Закону. (т. 2 а. с. 34-38).

Дослідженням вказаного протоколу судом встановлено, що розгляд справи на підставі акта інспекційного відвідування від 11.05.2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА включений до порядку денного. Із змісту протоколу вбачається, що головний спеціаліст відповідача ОСОБА_4 оголосила, що представник ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА на засідання не з`явився, обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи не надійшло, а також зазначила, що роботодавець був належним чинним повідомлений про розгляд справи, про що зроблено відмітку в повідомленні від 21.05.2018року № 1387/0/04-2/18. (т.2 а. с 34-38).

Як судом встановлено, 21.05.2018 року відповідач листом № 1387/0/04-2/18 надіслав повідомлення про розгляд справи позивачу. Зазначив, що розгляд справи відбудеться 30.05.2018 року о 10:00 год., рекомендований лист за № 212.

Із змісту довідки Чернівецької дирекції ПАТ Укрпошта вбачається, що рекомендований лист за № 212, який надійшов у відділення 24.05.2018 року (відправник Управління Держпраці, м. Чернівці; одержувач ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА вул. Коломийська, 1 Ж м. Чернівці) вручено 01.06.2018 р., по що свідчить підпис. (т.1 а. с. 41).

Таким чином, позивач про засідання комісії з розгляду справи на підставі Акта інспекційного відвідування від 11.05.2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА, яке відбулося 30.05.2018 року, дізнався лише 01.06.2018 року.

Тобто, відповідачем під час прийняття оскаржуваних рішень не дотримано вимог п. п. 6-7 Порядку № 509, а саме позивач не повідомлений за 5 днів до дати розгляду його справи рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, а також справу на підставі акта інспекційного відвідування від 11.05.2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ ТОВ СААДЕТ УКРАЇНА розглянуто без участі представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Крім того, позивач у зв`язку з порушенням відповідачем Порядку № 509 в частині, щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи був позбавлений права брати участь у процесі прийняття рішень. Під час розгляду справи 30.05.2018 року позивач був позбавлений можливості надати відповідачу свої пояснення та спростування щодо порушень законодавства про працю, які зазначені в акт інспекційного відвідування від 11.05.2018 року № ЧВ-244/18/422/АВ, а також надання доказів щодо усунення виявлених порушень у строки визначені приписом.

Також, відповідач не надав суду доказів роз`яснення суб`єкту господарювання який притягається до відповідальності, його права та обов`язки, передбачені чинним законодавством.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 КАС України, відповідач та його посадові особи зобов`язані при прийнятті рішень враховувати право особи на участь у процесі прийняття рішення. Процес прийняття рішення це багатоаспектне явище, яке включає у т. ч. і саму перевірку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у даному разі мають місце системні порушення відповідачем Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V; «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Затвердженого ПКМ України від 26.04.2017 р. №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" внаслідок чого були прийняті незаконні оскаржувані постанови.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 5 статті 254 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

При цьому суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд вважає такі дії посадових осіб відповідача протиправними та такими, які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, Управління Держпраці у Чернівецькій області діяло не у спосіб та не в межах наданих йому повноважень, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

З огляду на викладене, з урахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи в сукупності обставини справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 472 від 19.06.2018 року (а. с. 7) та № 515 від 09.07.2018 року (а. с. 48).

Оскільки, позов підлягає до задоволенню, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 3524,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 129 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/096 від 30 травня 2018 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ Україна штрафу у розмірі 3723,00 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області № ЧВ-244/18/422/АВ/П/ПТ/ІП-1ФС/097 від 30 травня 2018 року про накладення на ТОВ СААДЕТ Україна штрафу у розмірі 37230,00 грн.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА сплачений судовий збір у розмірі 3524,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 472 від 19.06.2018 року та № 515 від 09.07.2018 року за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю СААДЕТ УКРАЇНА (58007, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Коломийська, 1-ж, ).

Відповідач: - Управління Держпраці у Чернівецькій області(58003, м. Чернівці, вул. Зелена, 3, ).

Суддя П.Д. Дембіцький