Справа № 523/1995/19
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1995/19
Провадження №2-а/523/75/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

за участю секретаря Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одеса, справу за адміністративним позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сидорова Дмитра Сергійовича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання дії працівника поліції незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сидорова Дмитра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправними дій та скасування постанови серія АР № 525474, винесену 22.01.2019 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Так, у Постанові зазначено, що керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, незаконною та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як зазначив позивач, 22.01.2019 року він керував транспортним засобом Suzuki Vitara, номерний знак НОМЕР_1 у м. Ізмаїл, де рухався по проспекту Суворова у крайній лівій смузі. Через два квартали, після того як він виїхав на проспект Суворова його зупинили працівники патрульної поліції. Після цього поліцейський повідомив про те, що зупинка зумовлена порушенням правил дорожнього руху, а саме, що Позивач не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом та нібито не пропустив пішохода.

При цьому Позивач повідомив поліцейського, що під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу на перетині проспекту Суворова та вул. Чернишевського він знизив швидкість руху, як це передбачено правилами дорожнього руху та пересвідчився у тому, що його транспортний засіб не створює перешкоди та небезпеки зазначеному пішоходу, продовжив свій рух.

Однак інспектор патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Сидоров Дмитро Сергійович виніс постанову серія АР № 525474 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначив що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також те, що розглянувши справу на місці знаходження транспортного засобу, поліцейський Сидоров Д. С. порушив вимоги чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з`явився, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили. Матеріали справи містять відзив на позов в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС Українипередбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 22 січня 2019 року у м. Ізмаїл по пр. Суворова, 60, інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сидоровим Дмитром Сергійовичем була розглянута справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП. Внаслідок розгляду цієї справи, керуючись ст. 30 та 284 КУпАП, зазначеною посадовою особою в той же день була винесена відповідна постанова серії АР № 525474 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті п?ятдесят п?ять гривень 00 коп).

У підґрунті притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, стало те, Позивач нібито не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом та не пропустив пішохода. Однак доказів самого порушення відповідачами за час розгляду справи на адресу суду надано не було.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушенняПДРвідповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова відповідача у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 525474 від 22.01.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2,5, 6, 8-11, 13-14, 19-21, 293 , 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сидорова Дмитра Сергійовича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання дії працівника поліції незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сидорова Дмитра Сергійовича, щодо складання постанови серії АР № 525474 від 22 січня 2019 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сидорова Дмитра Сергійовича, серії АР № 525474 від 22 січня 2019 року, за ч.1 ст.122 КУпАП, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ст.122 ч. 1 КУпАП, зафіксованого не в автоматичному режимі, розглянуту відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сидоровим Дмитром Сергійовичем.

Апеляційні скарги на судові рішення подаються протягом 10 днів з дня його проголошення. (ч4 ст.286 КАСУ)

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до П?ятого адміністративного апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси..

Повний текст рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя