Справа № 1340/6109/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/6109/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Львів

13 год. 03 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Д.Й.-М., представника позивача ОСОБА_1 , представниці відповідача Павлій І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський радіоремонтний завод» (79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

у с т а н о в и в:

Державне підприємство Міністерства оборони України «Львівський радіоремонтний завод» (далі позивач, ДП «Львівський радіоремонтний завод») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДФС (далі відповідач, Офіс ВПП ДФС) про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.11.2018 № , № та № .

В обґрунтування позову зазначено, що працівниками Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань взаємовідносин з підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» Громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності», з ТОВ «МД-Пром» та ТОВ «Промелектроніка». За результатами перевірки складено акт перевірки від 01.11.2018 за № 160/28-10-48-13/07676441, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 16.11.2018 за № , № та № , якими підприємству збільшено податок на прибуток на суму 3745187,22 грн., частину чистого прибутку державного підприємства, що підлягає сплаті до державного бюджету в сумі 6241977,71 грн. та зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на суму 2603021,81 грн.

Відповідачем при проведенні перевірки не враховано, що за договорами укладеними між позивачем та його контрагентами прийом-передавання поставлених товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) відбувається на складі покупця, тобто ДП «Львівський радіоремонтний завод». Таким чином, обов`язок доставки товарів лежить на продавцеві товару, а не на покупцеві.

Також зазначено, що документи щодо якості та походження товарів не відповідають наведеному в Законі України «Про бухгалтерський облік та звітність а Україні» визначенню первинних документів бухгалтерського обліку. Оскільки документи про якість та походження товару не засвідчують зміни складу та обсягу активів та зобов`язань підприємства, то вони не можуть вважатися первинними документами. Відповідно обов`язковість таких документів правилами бухгалтерського обліку не передбачена. Такі документи не пов`язані із обчисленням і сплатою податків, оскільки їх складання не передбачено Податковим кодексом України.

Усі закупівлі ДП «Львівський радіоремонтний завод» здійснює через систему електронного торгівельного майданчика, шляхом оголошення конкурсу, публічного запиту цінових пропозицій, їх розгляду та акредитації постачальників Державним концерном «Укроборонпром», до складу якого входить завод. Таким чином, вибір постачальника проходить через прозорі конкурентні процедури, які і визначають особу переможця конкурсних закупівель.

В акті перевірки відсутні будь-які дані про обвинувальні вироки відносно посадових осіб цих постачальників заводу чи навіть їхніх власних постачальників. Наявність кримінальних проваджень та ухвал про надання доступу до документів в порядку досудового розслідування (які наведено в акті перевірки) ще самі по собі не встановлюють злочинних дій, оскільки згідно зі ст. 62 Конституції України вина у вчиненні злочину доводиться виключно обвинувальними вироком суду.

Хоча висновки акта перевірки від 01.11.2018 за №160/28-10-48-13/07676441 відносно ДП «Львівський радіоремонтний завод» побудовано на порушеннях зі сторони контрагентів позивача та їхніх постачальників, у ньому немає жодних відомостей про те, що відносно цих підприємств було винесено будь-які податкові рішення про притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства. За таких умов безпідставними є усі посилання на податкову інформацію та встановлені нею порушення.

Також не може бути джерелом достатньої доказової інформації внутрішня база даних ДФС. Позивач звернув особливу увагу на те, що він укладав та виконував договори лише з Підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності», ТзОВ «МД-Пром» та ТзОВ «Промелектроніка», однак з їхніми постачальниками завод договорів не укладав і в господарські відносини не вступав. Відповідно, він не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів та їхніх власних контрагентів.

Оскільки позивач жодних порушень вимог чинного законодавства не допустив, відповідачем прийнято оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення, без врахування фактичних обставин справи, такі є протиправними та слід скасувати.

Ухвалою суду від 26.12.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.01.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. з підстав, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представниця відповідача проти позову заперечила повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву за вх. № 3453 від 31.01.2019 (Т.4. а.с.224-231). Зазначила, що за результатами вказаної перевірки зафіксовано порушення, у зв`язку з чим і винесено оскаржувані рішення.

Так, позивачем в ході перевірки не представлено усіх документів на підтвердження реальності господарських операцій з його контрагентами, а саме: підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності», товариством з обмеженою відповідальністю «МД-Пром», товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», у тому числі щодо якості та походження товарно-матеріальних цінностей, їх транспортування. На вимогу контролюючих органів такі представлені не були. Первинні документи містять недоліки у їх оформленні. Згідно з отриманою податковою інформацією, контрагенти позивача здійснювали маніпуляції із номенклатурою товару, не мають основних засобів, трудових ресурсів, здійснювали діяльність спрямовану на надання податкової вигоди третім особам. Також, стосовно них здійснюється розслідування у рамках кримінальних проваджень, відкритих за ст.ст. 205, 212 Кримінального кодексу України. Тобто, господарські операції позивача та його контрагентів не мали реального товарного характеру, а представлені до перевірки податкові та видаткові накладні не підтверджують реальність господарських операцій.

Контролюючий орган діяв у порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством, а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Державне підприємство Міністерства оборони України «Львівський радіоремонтний завод» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Львівської міської ради 03.12.1997, ідентифікаційний код юридичної особи 07676441 (Т.1, а.с.29). Види діяльності за КВЕД: 25.40 Виробництво зброї та боєприпасів; 33.13 ОСОБА_2 і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (основний) (Т.1, а.с.30 зворот).

Згідно зі свідоцтвом № 200044731 НБ № 9462327 позивач є платником податку на додану вартість з 10.07.1997, початок дії свідоцтва 15.05.2012 (Т.1, а.с.33).

Працівниками Львівського управління Офісу ВПП ДФС в період з 26.09.2018 по 31.10.2018 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП «Львівський радіоремонтний завод» з питань господарських відносин з підприємством об`єднань громадян «Брендоборонпром» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності» за період серпень-вересень 2016, товариством з обмеженою відповідальністю «МД-Пром» за серпень 2016, жовтень 2016 вересень 2017, товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» за травень, липень, серпень, жовтень 2017, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) або подальшої реалізації цих товарів, робіт (послуг) від вищезазначених контрагентів з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства.

За результатами перевірки складено акт перевірки №160/28-10-48-13/07676441 від 01.11.2018 (Т.1, а.с.34-139).

Перевіркою діяльності позивача встановлено порушення:

- п. 5-7, п. 10-12, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Мінфіну України № 318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044 із змінами та доповненнями, п. 135.1, ст. 135, підпункту 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2496791,48 грн., в т.ч. 2 кв. 2017 - 1253351,88 грн., 3 кв. 2017 - 218744,72 грн., 4 кв. 2017 - 917991,24 грн., 1 кв. 2018 - 41903,64 грн., 2 кв. 2018-64800,00 грн.;

- п. 5-7, п. 10-12, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України № 318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, п. 1-3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кобінету Міністрів України № 138 від 23.02.2011, в результаті чого занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на загальну суму 4161319,14 грн., в т.ч.: 2 кв. 2017 - 2088919,80 грн., 3 кв. 2017 - 364574,54 грн., 4 кв. 2017 - 1529985,39 грн., 1 кв. 2018 - 69839,41 грн., 2 кв. 2018 - 108000,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 2603021,81 грн. (січень 2018), в т.ч. серпень 2016 - 375969,00 грн., жовтень 2016 - 487598,00 грн., листопад 2016 - 573623,20 грн., травень 2017 - 62643,52 грн., червень 2017 - 125196,00 грн., липень 2017 - 132777,12 грн., серпень 2017 - 695820,67 грн., жовтень 2017 - 46559,60 грн., грудень 2017 - 102834,70 грн. (Т.1, а.с.136-137).

У зв`язку з виявленими порушеннями та на підставі вказаного акта перевірки від 01.11.2018 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 16.11.2018, форми «Р», за платежем: податок на прибуток (дохід) підприємств і організацій державного підпорядкування, яким збільшено суму грошового зобов`язання на суму ,22 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1248395,74 грн.) (Т.1, а.с.140);

- № від 16.11.2018, форми «Р», за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), яким збільшено суму грошового зобов`язання на 6241978,71 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2080659,57 грн.) (Т.1, а.с.142);

- № від листопада 2018, форми «В4», за платежем податок на додану вартість, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) у сумі 2603021,81 грн.) (Т.1. а.с.144).

Позивач не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи такі протиправними та такими, що слід скасувати, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За пунктом 135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №751/4044, запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Первісною вартістю запасів, що виготовляються власними силами підприємства, визнається їхня виробнича собівартість, яка визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси»).

Згідно з п. 5-7, п. 10-12, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України № 318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

До складу загальновиробничих витрат включаються: витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць тощо); амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення; амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення; витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; витрати матеріалів, купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо); витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень; витрати на обслуговування виробничого процесу (оплата праці загальновиробничого персоналу; відрахування на соціальні заходи, медичне страхування робітників та апарату управління виробництвом; витрати на здійснення технологічного контролю за виробничими процесами та якістю продукції, робіт, послуг); витрати на охорону праці, техніку безпеки і охорону навколишнього природного середовища; інші витрати (внутрішньозаводське переміщення матеріалів, деталей, напівфабрикатів, інструментів зі складів до цехів і готової продукції на склади; нестачі незавершеного виробництва; нестачі і втрати від псування матеріальних цінностей у цехах; оплата простоїв тощо).

Згідно з підпунктом 17 п. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 138 від 23.02.2011 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

На часткову зміну абзацу першого пункту 1 установлено, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за відповідний період Державним концерном «Укроборонпром», його учасниками, державними унітарними підприємствами, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, які задіяні у розробленні, виробництві та ремонті озброєння, військової і спеціальної техніки та їх складових і є виконавцями державного оборонного замовлення у зазначений період, визначається у розмірі 30 відсотків згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 933 від 26.10.2016.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (пункт 201.4 статті 201 ПК України).

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, п. 201.8 ст. 201 ПК України регламентовано, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Вказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.02.2019 у справі № 815/3406/15 та від 22.08.2018 у справі № 813/7744/13-а.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів.

Водночас, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції-умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 19.06.2018 у справі № 826/7704/16, від 17.04.2018 у справі № 820/475/17.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 804/18607/14, викладено позицію, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є однією із визначальних для дослідження судом під час прийняття рішення у даній справі.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента.

З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Щодо господарських операцій між позивачем та Підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованої злочинності», судом встановлено таке.

05.07.2016 позивачем сформовано заявку на комерційну пропозицію № 208651, за якою «Укроборонпром» ДП «Львівський радіоремонтний завод» оголосив тендер «Радіолокація». До участі в тендері запрошено юридичних і фізичних осіб. Комерційна пропозиція може бути подана організаціями, які пройшли акредитацію. Комерційні заявки запропоновано надати до 11.07.2016, після спливу вказаної дати, комерційні пропозиції розглядатись не будуть. Тип тендеру: відкриті торги, аукціон. Форма подачі тендерної пропозиції тільки через web-сайт.

Запропоновано скерувати комерційні пропозиції на поставку таких ТМЦ: насосос НПК-М, літромер 142.00.000, відхилююча котушка ГЮ-792-002, гнучке з`єднання ЕИ6-647-067, гнучке з`єднання ЕИ-647-063. Період поставки: 12.07.2016 25.07.2016 (Т.1, а.с.152).

До матеріалів справи долучено порівняльну таблицю за результатами тендеру № 208651 від 05.07.2016. Радіолокація. Планова дата поставки з 12.07.2016 по 25.07.2016. Дата завершення тендеру: 11.07.2016, базу кваліфікованих постачальників «Укроборонпром» на 30.04.2016 (Т.1, а.с.153-154).

10.05.2016 між Підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітетет з питань протидії корупції та організованої злочинності» (постачальник) та позивач (покупець) уклали договір поставки № 718 32/05-16, відповідно до якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передати у власність покупця товар, в асортименті та якості, вказані у специфікації (ях) до даного договору (додатки до договору), а покупець прийняти та оплатити вказаний товар за цінами вказаними у специфікації (ях), на умовах та в порядку, визначеному договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість кожної одиниці товару, що є предметом поставки за цим договором, визначаються у Специфікації (ях), що додається (ються) до Договору і є його невід`ємною частиною (ами).

Сума договору визначається загальною кількістю товару, отриманого протягом дії Договору, згідно накладних, що є частинами договору.

Постачальник гарантує, що товар, який є предметом договору є його власністю, не перебуває під митним контролем у заставі, і немає інших обтяжень.

Асортимент та вартість одиниці товару, що поставляється, визначаються на підставі Специфікації (ій) постачальника, погоджених покупцем, які є невід`ємними частинами даного договору.

Постачальник гарантує, що поставлений товар є якісним, сертифікованим (визнаним), відповідає всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду. Якість повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для товару даного виду.

Поставка здійснюється постачальником, відповідно до підписаної сторонами специфікації, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання попередньої оплати (авансу) у розмірі 50% вартості товару. Допускається дострокова доставка, за умовами, наведеними у договорі.

Приймання товару по кількості і якості проводиться уповноваженими на те представника сторін на складі покупця відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.1965. Приймання-передача здійснюється на складі покупця, згідно наданих постачальником супровідних документів. Місце поставки товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP, згідно «Інкотермс 2000», за адресою ДП «Львівський радіоремонтний завод», 79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11.

Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою) постачальника. Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у специфікації (ях), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому 50% від загальної вартості товару сплачується покупцем в якості попередньої оплати (аванс) на підставі наданого постачальником рахунку, а доплата у розмірі 50% - протягом 10 календарних днів, з дати отримання покупцем товару (Т.1, а.с.155-157).

На підтвердження операцій за цим договором до матеріалів справи долучено копії: приймального акта № 180 від 31.08.2016; рахунку на оплату № 12 від 10.05.2016; платіжне доручення № 955 від 23.05.2016; платіжне доручення № 1802 від 13.09.2016; податкової накладної № 3 від 23.05.2016; податкової накладної № 3 від 30.08.2016; витягу з журналу довіреностей (на ОСОБА_3 (запис № 219)); оборотну відомість балансового рахунку № 371 та № 644 (Т.1, а.с.158-166).

12.07.2016 між цими ж сторонами укладено договір поставки № 727 64/07-16 з аналогічними істотними умовами як договір № 32/05-16 від 10.05.2016 (Т.1, а.с.167-169).

На підтвердження операцій за цим договором до матеріалів справи долучено копії: приймального акта № 171 від 19.08.2016; рахунку на оплату № 17 від 10.05.2016; платіжне доручення № 1515 від 02.08.2016; платіжного доручення № 1719 від 30.08.2016; податкової накладної № 2 від 17.08.2016; податкової накладної № 1 від 08.08.2016; витягу з журналу довіреностей (на ОСОБА_3 (запис № 202)); журналу ордера № 6 за серпень 2016; оборотну відомість балансового рахунку № 371 та № 644 (Т.1, а.с.170-179).

Позивач використав відповідні запчастини у своїй господарській діяльності, виготовив з них продукцію та для подальшого її продажу, позивачем 11.11.2015 укладено з Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «УКРІНМАШ» (комісіонер) договір комісії № 5/80-1Д, відповідно до умов якого комісіонер зобов`язався здійснити продаж продукції позивача згідно специфікацій за межами України (Т.1, а.с.180-183). Також до цього договору укладено додаткові угоди № 2 від 08.06.2016, № 1 від 12.04.2016, № 3 від 01.08.2016 (Т.1, а.с.185-187).

На підтвердження виконання цього договору до матеріалів справи представлено копії виписок по особових рахунках за 24.02.2016, за 09.03.2016, за 12.08.2016, за 24.11.2016, за 20.01.2017, за 25.02.2016, за 09.03.2016, за 24.11.2016, за 12.08.2016 та меморіальних ордерів від 24.11.2016, від 11.08.2016, ВМД № 100250007/2016/027824; повідомлення про фактичне вивезення; акта приймання-передачі від 18.11.2016, відомостей деталей, що підлягають заміні № 331, № 310, № 309; звітів про рух ЗІП в кладовій цеху № 58 за серпень 2016 (Т.1, а.с.188-217).

Актом перевірки від 01.11.2018 зафіксовано, що суми податку на додану вартість на підставі вищенаведених податкових накладних, виписаних та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних ПОГ «Брендоборонмаркет», ДП «Львівський радіоремонтний завод» включено до податкового кредиту в декларації з ПДВ на загальну суму 285219,00 грн. за серпень 2016 (відображено в додатку № від 20.09.2016 ряд.70 [53] (JO2151) Додаток 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до декларації з ПДВ.

Сума списаних на виробництво витрат по бухгалтерському обліку списується з рахунку 230 «Виробництво», (ремонт радіолокаційних станцій та виготовлення запасних частин), після їх підготовки до реалізації списується на рахунок 26 «Готова продукція». Реалізована продукція списується на бухгалтерський рахунок НОМЕР_1 «Собівартість реалізованої готової продукції», весь оборот по якому за результатами закривається на рахунок 79 «Фінансові результати», дані якого формують показник рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати. Відповідні показники Звіту про фінансові результати формують показник рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» Податкової декларації з податку на прибуток підприємства. Оцінка вибуття запасів у бухгалтерському обліку ДП «Львівський радіоремонтний завод» здійснюється за методом ФІФО.

Відображення приходу вузлів радіолокаційних, отриманих від ПОГ «Брендоборонмаркет» по бухгалтерському обліку позивачем віднесено на витрати всього на загальну суму 1563210,00 грн., в т.ч. 2 кв. 2017 - 1203210,00 грн., 2 кв. 2018 -360000,00 грн., а його собівартість враховано при визначенні фінансового результату за І півріччя 2017 року та І півріччя 2018 року.

Виходячи з наведеного, до витрат, які враховано при визначенні фінансового результату за І півріччя 2017, І півріччя 2018 року включено вартість вузлів радіолокаційних на загальну суму 1563210,00 грн., списаних на виробництво та відображених у складі реалізації в червні 2017 року на суму 1203210,00 грн., в червні 2018 - 360000,00 грн. Зазначена сума витрат вплинула на формування показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за І півріччя 2018 року та рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку» Податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 та І півріччя 2018 року (Т.1, а.с.38).

Під час перевірки позивачем не надано жодних документів, які посвідчують виробника запчастин; вузлів радіолокаційних (сертифікатів, посвідчень якості (відповідності) тощо). Крім того, слід зазначити, що ні в Договорах поставки № 718 від 10.05.2016, № 727 від 12.07.2016, укладеного з вказаним контрагентом, ні в інших документах на поставку товарів не зазначено виробника запчастин.

В ході проведення перевірки надано вимогу № 1 від 09.10.2018 про представлення до перевірки: паспортів, сертифікатів, посвідчення якості (відповідності) щодо одержаних запчастин від ПОГ «Брендоборонмаркет» за період серпень - вересень 2016 року. Позивачем не представлено жодних додаткових документів та не надано письмового чи усного пояснення щодо виробника запчастин. Таким чином, для перевірки не надано будь-яких документів, які б пояснювали походження запчастин.

Також у акті перевірки від 01.11.2018 зазначено, що позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували якість та походження товару, а також не представлено, докази щодо вимагання позивачем як покупцем, від контрагента-продавця передачі разом із товаром сертифікатів (посвідчень) якості та відповідності товару.

Позивачем до перевірки не представлено жодних підтверджуючих документів щодо транспортування.

У випадку відсутності бухгалтерської та первинної транспортної документації, що підтверджує отримання товару автомобільним транспортом, в даному випадку - товарно-транспортної накладної, платник податку не має підстав для віднесення сум ПДВ до податкового кредиту.

Вказане, на думку податкового органу, свідчить про нереальність господарських операцій між позивачем та цим контрагентом, недостовірність відображення даних у податковій звітності, що мало наслідком порушення податкового законодавства.

Щодо господарських відносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «МД-Пром», судом встановлено, що господарські відносини між вказаними контрагентами мали місце впродовж 2016-та 2017 років на підставі договорів поставки.

Так, позивачем сформовано запити на комерційні пропозиції для акредитованих організацій, на відкриті торги, аукціон тільки через web-сайт, а саме на поставку нижчевказаних товарно-матеріальних цінностей, а саме: основ антени В4460000; високочастотних антен ЯТ2.091.031.СП, підсилювачів ЖФ2.089.348.02; перетворювачів напруги П-10/25 ЗА4.710.140, П-10/20 ЗА4.710.141, П-10/25 ЗА4.710.153, перетворювач 3А4.719.037, перетворювач П-15/20 3А4.719.040, перетворювач П-15/153А4.719.048, муфти стискача (патрона) В8239020, перетворювача 4709028, котушки резистора 0,25ОНМ NВ4675068СМ; котушки резистора 0,50НМ NВ4675069СМ, кабелю № 5 YН04.86353.154, вентилятора В30204, кабелю живлення ИВ4.853.066, перемикача 661807704, котушки Б5714002, кабелю-комутатора 1,2м ЖФ3.602.026, перетворювача 4709038, 4735008, ТР8-2 В4704033, рами-відбивача ЯБ6-114-040, ЯБ6-114-042, блоків 123 УЦ2.081.032, 215 ЖГ2.026.003, блоків № 47 УЦ2.039.016, № 222 ЖГ2.026.002, блоків24 УЦ2.035.095, блоків 248 ЖГ 2.031.016, охолоджувальних контурів для кондиціонера типу КТ-4 В56-10770, компресора для кондиціонера типу КТ-4 ПФГ-2,8, осушувального фільтру для кондиціонера типу КТ-4 НЕ76.11.000, корпусу блока хвилеводів ОМ26.18.00.00, корпусу ОМ16.24.00.00, електродвигуна БАЗ.128.031, шкали ОМ26.12.00.14, диску ОМ26.15.00.14, підшипника № 9, підшипника № 100, хвилевіду в зборі ОМ 26.16.00.36, валика ОМ 26.13.00.01, збуджувачів нижніх антен, хвилеводів, ламп, валиків, опромінювачів, індукційних датчиків, електромагнітів, манжетів, кутових переходів, кришок блоків, кришок, блоків, з`єднувальних кабелів, охолоджувальних контурів для кондиціонерів типу КТ-4, перемикачів, феритових дуплексів, випрямлячів статичних ВТС-650М.

До матеріалів справи надано заявки на придбання ДП «Львівський радіоремонтний завод» товарно-матеріальних цінностей, порівняльні таблиці за результатами тендеру, за якими пропозиції вигідніші для позивача запропоновано товариством з обмеженою відповідальністю «МД-Пром», базу кваліфікованих постачальників «Укроборонпром» на 07.11.2016, на 03.05.2017, на 05.09.2016, на 24.01.2016 (Т.1, а.с.218-250, Т.2, а.с.1-34).

20.04.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «МД-Пром» (постачальник) та позивачем (покупець) уклали договір поставки № 135, відповідно до якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність покупця товар, в асортименті та якості, вказані у специфікації (ях) до даного договору (додатки до договору), а покупець прийняти та оплатити вказаний товар за цінами вказаними у специфікації (ях), на умовах та в порядку, визначеному договором. Найменування, асортимент, кількість та вартість кожної одиниці товару, що є предметом поставки за цим договором, визначаються у Специфікації (ях), що додається (ються) до Договору і є його невід`ємною частиною (ами).

Сума договору визначається загальною кількістю товару, отриманого протягом дії Договору, згідно накладних, що є частинами договору.

Постачальник гарантує, що товар, який є предметом договору є його власністю, не перебуває під митним контролем у заставі, і немає інших обтяжень.

Асортимент та вартість одиниці товару, що поставляється, визначаються на підставі Специфікації (ій) постачальника, погоджених покупцем, які є невід`ємними частинами даного договору.

Постачальник гарантує, що поставлений товар є якісним, сертифікованим (визнаним), відповідає всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду. Якість повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для товару даного виду.

Поставка здійснюється постачальником, відповідно до підписаної сторонами специфікації, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання попередньої оплати (авансу) у розмірі 20% вартості товару. Допускається дострокова доставка, за умовами, наведеними у договорі.

Приймання товару по кількості і якості проводиться уповноваженими на те представника сторін на складі покупця відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.1965. Приймання-передача здійснюється на складі покупця, згідно наданих постачальником супровідних документів. Місце поставки товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP, згідно «Інкотермс 2000», за адресою ДП «Львівський радіоремонтний завод», 79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11.

Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою) постачальника. Покупець оплачує поставлені товари за цінами , вказаними у специфікації (ях), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому 20% від загальної вартості товару сплачується покупцем в якості попередньої оплати (аванс) на підставі наданого постачальником рахунку, а доплата у розмірі 80% - протягом 10 календарних днів, з дати отримання покупцем товару (Т.2, а.с.35-37).

Судом встановлено, що укладені окрім цього, договори № 82 від 20.07.2016, № 84 від 21.07.2016, № 92 від 07.09.2016, № 93 від 07.09.2016, №95 від 07.09.2016, № 111 від 20.10.2016, № 94 від 07.09.2016, № 96 від 07.09.2016, № 97 від 07.09.2016, № 114 від 26.10.2016, № 115 від 26.10.2016, № 116 від 26.10.2016, № 117 від 26.10.2016, № 122 від 10.11.2016 передбачають аналогічні істотні умови як договір № 135 від 20.04.2017 (Т.5. а.с.176-233).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у 2016 році щодо вказаних договорів передбачалось укладення за кожним із договорів однієї специфікації, а з 2017 року підприємство за договором № 135 склало декілька специфікацій.

Так, на підтвердження операцій за договорами з ТзОВ «МД-Пром», укладеними у 2016 році до матеріалів справи представлено такі первинні документи (копії): витяг з книги обліку довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей (на ОСОБА_4 , записи 145, 125, 142, 108, 241, 249, 253, 268, 173, 181); приймальний акт № 209 від 12.10.2016, видаткова накладна № 310 від 10.10.2016, рахунок на оплату № 150 від 20.07.2016, платіжне доручення № 1677 від 25.08.2016, рахунок на оплату №150 від 20.07.2016, платіжне доручення № 2133 від 12.10 2016, податкові накладні № 60 від 25.08.2016 та № 15 від 10.10.2016, приймальний акт № 210 від 12.10.2016, видаткова накладна № 311 від 10.10.2016, рахунок № 151 від 20.07.2016, платіжне доручення №1678 від 25.08.2016, рахунок № 151 від 20.07.2016, платіжне доручення № 2134 від 12.10.2016, податкові накладні № 61 від 25.08.2016 та № 16 від 10.10.2016, приймальний акт № 215 від 13.10,2016, видаткова накладна № 312 від 11.10.2016, рахунок № 152 від 21.07.2016, платіжне доручення № 2135 від 12.10.2016, рахунок №152 від 21.07.2016, платіжне доручення № 1679 від 25.08.2016, податкові накладні № 62 від 25.08.2016 та № 17 від 11.10.2016, приймальний акт № 222 від 21.10.2016, видаткова накладна № 326 від 19.10.2016, рахунок на оплату № 351 від 11.10.2016, платіжне доручення № 2233 від 26.10.2016, рахунок № 351 від 11.10.2016, платіжне доручення № 2191 від 21.10.2016, податкова накладна № 30 від 19.10.2016, приймальний акт № 223 від 21.10.2016, видаткова накладна № 323 від 19.19.2016, рахунок № 273 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2232 від 26.10.2016, рахунок на оплату № 273 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2180 від 19.10.2016, податкова накладна № 27 від 19.10.2016, приймальний акт № 224 від 21.10.2016, видаткова накладна № 325 від 19.10.2016, платіжне доручення № 2181 від 19.10.2016, рахунок № 276 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2229 від 26.10.2016, податкова накладна № 29 від 19.10.2016, приймальний акт № 225 від 21.10.2016, видаткова накладна № 324 від 19.10.2016, рахунок № 274 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2179 від 19.10.2016, рахунок № 274 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2230 від 26.10.2016, податкова накладна № 28 від 19.10.2016, приймальний акт № 229 від 24.10.2016, видаткова накладна № 334 від 21.10.2016, приймальний акт № 249 від 14.11.2016, видаткова накладна № 342 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 356 від 20.10.2016, платіжне доручення № 2358 від 09.11.2016, платіжне доручення № 2393 від 16.11.2016, податкові накладні № 12 від 10.11.2016 та № 38 від 21.10.2016, приймальний акт № 250 від 14.11.2016, видаткова накладна № 345 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 360 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2394 від 16.11.2016, рахунок на оплату №360 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2361 від 09.11.2016, податкові накладні № 15 від 10.11,2016, та № 8 від 09.11.2016, приймальний акт № 251 від 14.11.2016, видаткова накладна № 347 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 275 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2247 від 31.10.2016, рахунок на оплату № 275 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2396 від 16.11.2016, податкові накладні № 17 від 10.11.2016 та № 3 від 01.11.2016, приймальний акт № 252 від 14.11.2016, видаткова накладна № 346 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 278 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2250 від 31.10.2016, рахунок на оплату № 278 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2397 від 16.11.2016, податкові накладні № 1 від 01.11.2016 та № 16 від 10.11.2016, приймальний акт № 253 від 14.11.2016, видаткова накладна № 348 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 277 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2455 від 21.11.2016, рахунок № 277 від 07.09.2016, платіжне доручення № 2251 від 31.10.2016, податкові накладні № 18 від 10.11.2016 та № 2 від 01.11.2016, приймальний акт № 254 від 14.11.2016, видаткова накладна № 349 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 364 від 10.11.2016, платіжне доручення № 2453 від 21.11.2016, податкова накладна № 19 від 10.11.2016, приймальний акт № 255 від 14.11.2016, видаткова накладна № 343 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 357 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2454 від 21.11.2016, рахунок на оплату № 357 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2281 від 01.11.2016, податкові накладні № 13 від 10.11.2016 та № 4 від 02.11.2016, приймальний акт № 256 від 14.11.2016, видаткова накладна № 344 від 10.11.2016, рахунок на оплату № 359 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2395 від 16.11.2016, рахунок на оплату № 359 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2359 від 09.11 2016, податкові накладні №14 від 10.11.2016 та № 6 від 09.11 2016, приймальний акт № 261 від 21.11.2016, видаткова накладна № 357 від 17.11.2016, рахунок на оплату № 361 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2362 від 09.11.2016, рахунок № 361 від 26.10.2016, платіжне доручення № 2543 від 05.12.2016, податкові накладні № 7 від 09.11.2016 та № 24 від 17.11.2016 (Т.2, а.с.48-133).

На підтвердження операцій за договором з ТзОВ «МД-Пром», укладеним у 2017 році (№ 135 від 20.04.2017) до матеріалів справи представлено такі первинні документи (копії): приймальний акт № 72 від 08.06.2017, видаткова накладна № 48 від 06.06.2017, рахунок на оплату № 52 від 15.05.2017, платіжне доручення № 883 від 29.05.2017, рахунок № 52 від 15.05.2017, платіжне доручення № 107 від 22.06.2017, податкові накладні № 16 від 29.05.2017 та № 09 від 06.06.2017; приймальний акт № 73 від 08.06.2017, видаткова накладна № 49 від 06.06.2017, рахунок на оплату № 53 від 15.05.2017, платіжне доручення № 102 від 22.06.2017, рахунок № 53 від 15.05.2017, платіжне доручення № 871 від 24.05.2017, податкові накладні № 11 від 06.06.2017 та № 10 від 24.05.2017, приймальний акт № 74 від 08.06.2017, видаткова накладна № 54 від 06.06.2017, рахунок на оплату № 106 від 16.05.2017, платіжне доручення № 104 від 22.06.2017, рахунок № 106 від 16.05.2017, платіжне доручення № 885 від 29.05. 2017, податкові накладні № 17 від 29.05.2017 та № 7 від 06.06.2017, приймальний акт № 75 від 08.06.2017, видаткова накладна № 52 від 06.06.2017, рахунок на оплату № 56 від 15.05.2017, платіжне доручення № 874 від 24.05.2017, рахунок № 56 від 15.05.2017, платіжне доручення № 100 від 22.06.2017, податкові накладні № 9 від 24.05.2017 та № 13 від 06.06.2017, приймальний акт № 76 від 08.06.2017, видаткова накладна № 50 від 06.06.2017, рахунок № 54 від 15.05.2017, платіжне доручення № 103 від 22.06.2017, рахунок № 54 від 15.05.2017, платіжне доручення № 872 від 24.05.2017, податкові накладні № 10 від 06.06.2017 та № 11 від 24.05.2017, приймальний акт № 77 від 08.06.2017, видаткова накладна № 53 від 06.06.2017, рахунок № 100 від 16.05.2017, платіжне доручення № 884 від 29.05.2017, рахунок № 100 від 16.05.2017, платіжне доручення № 105 від 22.06.2017, податкові накладні № 18 від 29.05.2017 та № 14 від 06.06.2017, приймальний акт № 78 від 08.06.2017, видаткова накладна № 51 від 06.06.2017, рахунок № 55 від 15.05.2017, платіжне доручення № 873 від 24.05.2017, платіжне доручення від 22.06.2017, податкові накладні № 15 від 24.05.2017 та № 12 від 06.06.2017, приймальний акт № 79 від 08.06.2017, видаткова накладна № 47 від 06.06.2017, рахунок № 47 від 15.05.2017, платіжне доручення № 106 від 22.06.2017, рахунок на оплату № 47 від 15.05.2017, платіжне доручення № 869 від 24.05.2017, податкові накладні № 8 від 06.06.2017 та № 12 від 24.05.2017, приймальний акт № 143 від 31.07.2017, приймальний акт № 142 від 31.07.2017, видаткова накладна № 137 від 27.07.2017, рахунок № 101 від 16.05.2017, платіжне доручення № 935 від 01.06.2017, рахунок № 101 від 16.05.2017, платіжне доручення № 328 від 02.08.2017, податкові накладні № 3 від 01.06.2017 та № 12 від 27.07.2017, приймальний акт № 143від 31.07.2017, видаткова накладна № 140 від 27.07.2017, рахунок № 105 від 16.05.2017, платіжне доручення № 325 від 02.08.2017, платіжне доручення № 931 від 01.06.2017, податкова накладна № 4 від 01 06.2017, приймальний акт № 144 від 31.07.2017, видаткова накладна № 138 від 27.07.2017, рахунок № 103 від 16.05.2017, платіжне доручення № 327 від 02.08.2017, платіжне доручення № 933 від 01.06.2017, податкові накладні № 13 від 27.07.2017 та № 6 від 01.06.2017, приймальний акт № 145 від 31.07.2017, видаткова накладна № 139 від 27.07.2017, платіжне доручення № 326 від 02.08.2017, рахунок № 104 від 16.05.2017, платіжне доручення від 01.06.2017, податкові накладні № 14 від 27.07.2017 та № 2 від 01.06.2017, приймальний акт № 146 від 31.07.2017, видаткова накладна № 101 від 29.06.2017, рахунок № 62 від 15.05.2017, платіжне доручення № 875 від 24.05.2017, платіжне доручення № 282 від 27.07.2017, податкові накладні № 46 від 29.06.2017 та № 13 від 24.05.2017, приймальний акт № 149 від 01.08.2017, видаткова накладна № 142 від 27.07.2017, рахунок № 102 від 16.05.2017, платіжне доручення № 490 від 14.09.2017, платіжне доручення № 934 від 01.06.2017, податкові накладні № 17 від 27.07.2017 та № 5 від 01.06.2017, приймальний акт № 156 від 04.08.2017, видаткова накладна № 149 від 02.08.2017, рахунок від № 125 від 27.07.2017, платіжне доручення № 1261 від 28.08.2017, платіжне доручення № 321 від 01.08.2017, податкові накладні № 9 від 02.08.2017 та № 2 від 01.08.2017р , приймальний акт № 157 від 04.08.2017, видаткова накладна № 145 від 02.08.2017, рахунок № 119 від 14.07.2017, платіжне доручення № 1260 від 28.08.2017, платіжне доручення № 272 від 24.07.2017, податкові накладні № 5 від 02.08.2017 та № 19 від 24.07.2017, приймальний акт № 158 від 04.08.2017, видаткова накладна № 147 від 02.08.2017, рахунок № 123 від 26.07.2017, платіжне доручення № 322 від 01.08.2017, платіжне доручення № 493 від 15.09.2017, податкові накладні № 7 від 02.08.2017 та № 1 від 01.08.2017, приймальний акт № 159 від 04.08.2017, видаткова накладна № 148 від 02.08.2017, рахунок № 124 від 26.07.2017, платіжне доручення № 323 від 01.08.2017, платіжне доручення № 495 від 19.09.2017, податкові накладні № 3 від 01,08.2017 та № 8 від 02.08.2017, приймальний акт № 166 від 07.08.2017, видаткова накладна № 151 від 03.08.2017, приймальний акт № 155 від 04.08.2017,видаткова накладна № 146 від 02.08.2017, рахунок № 120 від 14.07.2017, платіжне доручення № 271 від 24.07.2017, платіжне доручення № 494 від 15.09.2017, податкові накладні № 7 від 24.07.2017, № 11 від 03.08.2017 та № 6 від 02.08.2017, приймальний акт № 171 від 08.08.2017, видаткова накладна № 152 від 03.08.2017, приймальний акт № 151 від 03.08.2017, видаткова накладна № 144 від 01.08.2017, приймальний акт № 170 від 08.08.2017, видаткова накладна № 153 від 04.08.2017р приймальний акт № 160 від 04.08.2017, видаткова накладна № 150 від 02.08.2017, рахунок № 118 від 14.07.2017, платіжне доручення № 270 від 24.07.2017, платіжне доручення № 491 від 14.092017, податкові накладні № 6 від 24.07.2017, № 12 від 03.08.2017, № 10 від 02.08.2017, № 13 від 04.08.2017 та № 4 від 01.08.2017, приймальний акт № 197 від 14.09.2017, видаткова накладна № 158 від 11.09.2017, рахунок № 134 від 08.09.2017, платіжне доручення № 487 від 14.09.2017, податкова накладна № 1 від 11.09.2017, приймальний акт № 207 від 19.09.2017, видаткова накладна № 160 від 18.09.2017, рахунок № 135 від 08.09.2017, платіжне доручення № 1335 від 25.09.2017, податкова накладна № 3 від 18.09.2017, приймальний акт № 208 від 19.09.2017, видаткова накладна № 161 від 18.09.2017, рахунок № 140 від 18.09.2017, платіжне доручення № 527 від 03.10.2017, платіжне доручення № 498 від 25.09.2017, податкова накладна № 5 від 18.09.2017, приймальний акт № 209 від 19.09.2017, видаткова накладна № 162 від 18.09.2017, рахунок № 141 від 18.09.2017, платіжне доручення № 1336 від 25.09.2017, платіжне доручення № 501 від 28.09.2017, податкова накладна № 4 від 18.09.2017, приймальний акт № 210 від 19.09.2017, видаткова накладна № 163 від 18.09.2017, рахунок № 142 від 18.09.2017, платіжне доручення № 1337 від 25.09.2017, платіжне доручення № 502 від 28.09.2017, податкова накладна № 6 від 18.09.2017, приймальний акт № 211 від 19.09.2017, видаткова накладна № 164 від 18.09.2017, рахунок № 143 від 18.09.2017, платіжне доручення № 1338 від 25.09.2017, платіжне доручення № 503 від 28.09.2017, податкова накладна № 7 від 18.09.2017, приймальний акт № 212 від 19.09.2017, видаткова накладна № 165 від 18.09.2017, рахунок № 144 від 18.09.2017, платіжне доручення № 1339 від 25.09.2017, платіжне доручення № 504 від 28.09.2017, податкова накладна № 8 від 18.09.2017, приймальний акт № 213 від 19.09.2017, видаткова накладна № 166 від 18.09.2017, рахунок № 145 від 18.09.2017, платіжне доручення № 505 від 28.09.2017, платіжне доручення № 1340 від 25.09.2017, податкова накладна № 9 від 18.09.2017, приймальний акт № 260 від 20.11.2017, видаткова накладна № 141 від 27.07.2017, рахунок № 107 від 16.05.2017, платіжне доручення № 781 від 27.11.2017, платіжне доручення № 930 від 01.06.2017, податкова накладна № 1 від 01.06.2017 (Т.2, а.с.134-252, Т.3, а.с.1-20).

До матеріалів справи також надано оборотні відомості балансового рахунку № 371, № 644, журналів-ордерів № 6 за жовтень, листопад 2016, червень-вересень, листопад 2017 року (Т.3, а.с.21-43).

Одержані за договорами поставки запчастини від ТзОВ «МД Пром» запчастини використані:

- для їх постачання через комісіонера ДП «ДК «Укрспецекспорт» Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство «Спецтехноекспорт», яке на підставі договору комісії у свою чергу експортувало їх Міністерству оборони Алжирської Народної Демократичної Республіки (договір комісії № STE-4-242Д/K14 від 07.11.2014, до якого внесено доповнення та зміни, та укладено: додаткову угоду № 3 від 04.08.2016, додаткову угоду № 2 від 14.06.2014, додаткову угоду № 5 від 25.07.2017, додаткову угода № 4 від 31.10.2016). На підтвердження реалізації договору представлено документи (копії): відомостей деталей, що підлягають заміні № 228, № 252, № 275, № 484; звітів про рух ЗІП в кладовій цеху № 5 за липень 2017, № 5 за серпень 2017 та № 5 за грудень 2017, акту прийому-передачі від 10.08.2017, ВМД № 1132; виписки з рахунку про надходження коштів від комісіонера від 06.07 2018 (Т.3, а.с.44-68);

- для їх постачання через комісіонера ДК «Укрспецекспорт» (на підставі договору комісії № USE-17.2-103-D/К-15 від 11.06.2015, до якого укладено додаткову угоду № 6 від 29.07.2016, додаткову угоду № 5 від 28.07.2016, додаткову угоду № 4 від 24.05.2016, додаткову угода № 3 від 13.05.2016, додаткову угоду № 2 від 05.02.2016, додаткову угоду № 1 від 02.02.2016), що підтверджено копіями, яке у свою чергу експортувало їх Міністерству оборони Алжирської Народної Демократичної Республіки. На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи представлено копії: відомостей деталей, що підлягають заміні № 381, № 383, № 410. № 412, № 413, № 415, № АДРЕСА_1 ; звітів про рух ЗІП в кладовій цеху № 5 за липень 2016, № 7 за жовтень 2016, № 5 за листопад 2016, № 7 за листопад 2016; актів приймання-передачі продукції на комісію від 24.10.2016, ВМД № 100250007/2016/027735, № 100250007/2016/027737; актів приймання-передачі продукції на комісію від 05.09.2016; ВМД № 100250007/2016/027555 та ВМД № 100250007/2016/027836; акта приймання-передачі продукції на комісію від 30.01.2017; ВМД № 100250007/2017/474051; виписки про надходження коштів за 11.05.2017, звіту банку про надходження коштів від 30.08.2018 (Т.3, а.с.69-129);

- для їх постачання через комісіонера ДК «Укрспецекспорт» (за договором комісії № USE-20.1-254-D/К-16 від 13.09.2016, до якого укладено додаткову угоду № 1 від 02.03.2018, додаткову угоду № 2 від 20.04.2018), яке у свою чергу експортувало їх Міністерству оборони Азербайджану. Вказане підтверджено копіями документів, долучених до матеріалів справи: відомостей деталей, що підлягають заміні № 150, № 153; звітів про рух ЗІП в кладовій цеху № 5 за червень 2017, № 5 за червень 2017; акта приймання-передачі продукції на комісію від 10.07.2017; ВМД № 7796; акта приймання-передачі продукції на комісію від 14.03.2018; ВМД № 2458; повідомленнями банку про надходження коштів № 137283 від 22.09.2017, № 76101 від 21.03.2017, № 149679 від 23.08.2017; звіту банку про надходження коштів від 15.06.2018 (Т.3, а.с.130-159);

- для їх постачання через комісіонера ДК «Укрспецекспорт» (договір комісії № USE-20.2-112-D/K-17 від 25.07.2017), яке у свою чергу експортувало їх Міністерству оборони Ефіопії. Вказане підтверджено долученими до матеріалів справи копіями: відомостей деталей, що підлягають заміні № 323, № 339, № 345; звітів про рух ЗІП в кладовій цеху № 5 за вересень 2017, № 7 за вересень 2017; акта приймання-передачі товарів на комісію від 25.09.2017; ВМД № 7964; виписки про надходження коштів за 26.01.2018, за 18.09.2018, за 13.11.2017 (Т.3, а.с.160-184).

Представник відповідача, покликаючись на акт перевірки від 01.11.2018, зазначив, що за вказаними господарськими операціями з контрагентом ТзОВ «МД-Пром» сума господарської операції складає 13842460,81 грн., в тому числі ПДВ 2307076,80 грн. згідно з первинними документами: видатковими накладними за договорами по рах. 631 «Розрахунки з іншими вітчизняними постачальниками» (журнал-ордер №6) за серпень 2016 - листопад 2017. В представлених видаткових накладних зазначено місце складання: м. Київ (основний склад); місце поставки: м. Львів вул. Жовківська, будинок № 11, відповідальний за здійснення господарської операції і її оформлення: директор ОСОБА_5 та відтиск печатки ТОВ «МД-Пром»; отримав(ла): ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .1. не проставлено посада особи одержувача (покупця), що підписала.

Сума списаних на виробництво витрат по бухгалтерському обліку списується з рахунку 230 «Виробництво», (ремонт радіолокаційних станцій та виготовлення запасних частин), після їх підготовки до реалізації списується на рахунок 26 «Готова продукція». Реалізована продукція списується на бухгалтерський рахунок НОМЕР_1 «Собівартість реалізованої готової продукції», весь оборот по якому за результатами закривається на рахунок 79 «Фінансові результати», дані якого формують показник рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати. Відповідні показники Звіту про фінансові результати формують показник рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» Податкової декларації з податку на прибуток підприємства. Оцінка вибуття запасів у бухгалтерському обліку ДП «Львівський радіоремонтний завод» здійснюється за методом ФІФО.

Відображення, приходу вузлів радіолокаційних, отриманих від ТзОВ «МД-Пром» по бухгалтерському обліку ДП «Львівський радіоремонтний завод» віднесено на витрати всього на загальну суму 11535384,01 грн., в т.ч.: ІІ кв. 2017 - 5759856,00 грн., ІІІ кв. 2017 - 592611,29 грн., IV кв. 2017 - 4950118,69 грн., І кв. 2018 - 232798,03 грн., а його собівартість враховано при визначенні фінансового результату за 2017 -1 квартал 2018 року.

Виходячи з наведеного, до витрат, які враховано при визначенні фінансового результату 2017 рік, І квартал 2018 року включено вартість вузлів радіолокаційних на загальну суму 11535384,01 грн., списаних на виробництво та відображених у складі реалізації в червні 2017 року на суму 5759856,00 грн., в вересні 2017 592611,29 грн., в грудні 2,69 грн., в січні 2018 232798,03 грн. Зазначена сума витрат вплинула на формування показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2017 - І квартал 2018 року та рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку» Податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік І квартал 2018 року.

ТзОВ «МД-ПРОМ» на вищевказані операції з ДП «Львівський радіоремонтний завод» виписано та зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 2254096,20 грн. та розрахунок коригування на загальну суму ПДВ «-» 16 300,00 грн. Суми податку на додану вартість згідно податкових накладних віднесено до податкового кредиту та відображено в додатку №5 до податкової декларації з ПДВ та коригування податкового кредиту в Додатку 1 Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації в наступних періодах на загальну суму 2203 67,13 грн., а саме: в серпні 2016 - 90750,00 грн.: (з врахуванням коригування: «-» 16300,00 грн.: в жовтні 2016 - 487598,00 грн.; в листопаді 2016 - 573623,20 грн.; в травні 2017 - 33002,09 грн.; в червні 2017 - 125196,00 грн.; в липні 2017 - 102366,80 грн.; в серпні 2017 - 641836.76 грн.; в жовтні 2017 - 46559,60 грн.; в січні 2018- 102 834,70 грн.

ДП «Львівський радіоремонтний завод» до перевірки представлено експрес накладні «Нова пошта», у яких у графі «Інформація про відправлення: Документи, що супроводжують відправлення» - інформація відсутня. Прихідні накладні не співпадають по датах з експрес накладними.

Інших супровідних документів, ТТН, шляхових листів щодо підтвердження транспортування товару позивачем до перевірки не представлено.

Під час перевірки позивачем не надано жодних документів, які посвідчують виробника придбаних у контрагента запчастин, при цьому ні в договорах поставки, укладених із ТзОВ «МД-Пром», ні в інших документах на поставку товарів не зазначено виробника запчастин: вузли радіолокаційні.

На вимогу контролюючого органу про представлення документів до перевірки (паспорти, сертифікати, посвідчення якості (відповідності) щодо одержаних запчастин від ТОВ «МД-Пром» за серпень 2016, жовтень 2016 - вересень 2017 року), позивачем не представлено жодних додаткових документів та не надано письмового чи усного пояснення щодо виробника запчастин.

До перевірки позивачем у справі не надано жодних документів, які б підтверджували якість та походження товару, а також не представлено докази щодо вимагання ним як Покупцем, від ТОВ «МД-Пром» як продавця передачі разом із товаром сертифікатів (посвідчень) якості та відповідності товару. Відсутність супровідних документів щодо переміщення товару та невідповідність в датах наявних експрес-накладних «Нова пошта» свідчить про формально оформлені операції та підтверджує, що операції купівлі-продажу товару не відбулись (Т.1, а.с.59-64).

Щодо господарських відносин позивача та товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», судом встановлено таке.

У квітні-травні 2017 позивачем сформовано запити на комерційні пропозиції для акредитованих організацій, на відкриті торги, аукціон тільки через web-сайт, а саме на поставку таких товарно-матеріальних цінностей, а саме: електровакуумних приладів, електродвигунів, електровакуумних приладів, магнетронів, індикаторів (електро-променевої трубки), тиратронів, генераторів шуму, розрядників.

У зв`язку з вказаним до матеріалів справи представлено заявки на придбання відповідних товарно-матеріально цінностей, порівняльні таблиці за результатами тендерів, бази кваліфікованих постачальників (Т.3, а.с.185-220).

За результатами вказаних тендерів, як зазначив представник позивача, найбільш економічно вигідними були пропозиції ТзОВ «Промелектроніка».

28.03.2017 між ДП «Львівський радіоремонтний завод» та ТзОВ «Промелектроніка» укладено договір поставки № 12/03-17, відповідно до якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність покупця товар, в асортименті та якості, вказані у сецифікації(ях) до даного договору (додатки до договору), а покупець прийняти й оплатити вказаний товар за цінами вказаними у сфецифікаціях до даного договору, а покупець прийняти та оплатити вказаний товар за цінами вказаними у специфікаціях, на умовах та в порядку, визначеному договором. Сума договору визначається загальною вартістю товару, отриманого протягом дії договору згідно з накладними, що є невід`ємними частинами договору.

Асортимент та вартість одиниці товару, що поставляється, визначаються на підставі Специфікації (ій) постачальника, погоджених покупцем, які є невід`ємними частинами даного договору.

Постачальник гарантує, що поставлений товар є якісним, сертифікованим (визнаним), відповідає всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду. Якість повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для товару даного виду.

Поставка здійснюється постачальником, відповідно до підписаної сторонами специфікації, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання попередньої оплати (авансу) у розмірі 50% вартості товару. Допускається дострокова доставка, за умовами, наведеними у договорі.

Приймання товару по кількості і якості проводиться уповноваженими на те представниками сторін на складі покупця відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.1965. Приймання-передача здійснюється на складі покупця, згідно наданих постачальником супровідних документів. Місце поставки товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP, згідно «Інкотермс 2000», за адресою ДП «Львівський радіоремонтний завод», 79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11.

Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою) постачальника. Покупець оплачує поставлені товари за цінами , вказаними у специфікації (ях), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому 50% від загальної вартості товару сплачується покупцем в якості попередньої оплати (аванс) на підставі наданого постачальником рахунку, а доплата у розмірі 50% - протягом 10 календарних днів, з дати отримання покупцем товару (Т.5, а.с.234-236).

Виконання операцій за цим договором позивачем підтверджено копіями: приймального акта № 59 від 24.05.2017; рахунку - фактури № СФ-0000992, видаткової накладної № РН-0001482, платіжного доручення № 678 від 26.04.2017, рахунку-фактури № СФ-0000992 від 18.04.2017, платіжного доручення № 912 від 31.05.2017, податкових накладних № 155 від 22.05.2017 та № 179 від 26.04.2017, приймального акта № 60 від 24.05.2017, рахунку-фактури №СФ-0000801 від29.03.2017, видаткової накладна №РН-0001481 від 22.05.2017, платіжного доручення № 490 від 03.04.2017, податкові накладні №154 від 22.05.2017 та №15 03.04.2017, приймального акта №125 від 20.07.2017, видаткової накладної №РН-0002203 від 18.07.2017, приймального акта №116 від 14.07.2017, видаткової накладної №РН-0002155 від 12.07.2017, приймального акта №132 від 26.07.2017, видаткової накладної №РН-0002275 від 24.07.2017, платіжного доручення №304 від 31.07.2017, рахунку-фактури №СФ - 0001540 від 30.06.2017, податкові накладні №97 від 12.07.2017, №174 від 24.07.2017, №130 від 18.07.2017, приймального акта №126 від 20.07.2017, видаткової накладної №РН-0002204 від 18.07.2017, рахунку-фактури №СФ-0001676 від 18.07.2017, платіжне доручення №319 від 31.07.2017, податкова накладна №131 від 18.07.2017, приймального акта №136 від 27.07.2017, видаткової накладної №РН-0002292 від 25.07.2017, рахунку-фактури №СФ-0001528 від 29.06.2017, платіжного доручення № 303 від 31.07.2017, платіжного доручення №131 від 06.07.2017, податкової накладної № 45 від 06.07.2017, № 188 від 25.07.2017, приймального акта №139 від 28.07.2017, видаткової накладної №РН-0002319 від 26.07.2017, приймального акта №134 від 26.07.2017, видаткової накладної №РН-0002276 від 24.07.2017, рахунку - фактури №СФ-0001626 від 10.07.2017, платіжного доручення №366 від 07.08.2017, податкових накладних №205 від 26.07.2017, №175 від 24.07.2017, приймального акта №150 від 01.08.2017, видаткової накладної №РН-0002369 від 31.07.2017, рахунку-фактури №СФ-0001804 від 27.07.2017, платіжного доручення №329 від 03.08.2017, податкової накладної № 261 від 31.07.2017, приймального акта №184 від 21,08.2017, видаткової накладної №РН-0002628 від 17.08.2017, рахунку-фактури №СФ-0001968 від 17.08.2017, платіжного доручення № 1303 від 18.09.2017, рахунку-фактури №СФ-0001968 від 17.08.2017, платіжного доручення №468 від 14.09.2017, податкової накладної №196 від 17.08.2017, приймального акта №192 від 04.09.2017, видаткової накладної №РН-0002809 від 31.08.2017, рахунку-фактури №СФ-0002066 від 31.08.2017, платіжного доручення №759 від 21.11.2017, податкової накладної №334 від 31.08.2017, облікових карток №5/501, №5/569, №5/507, №5/589, №5/522 (Т.4, а.с.1-, 41, 43-46).

Також до матеріалів справи представлено оборотні відомості по балансовому рахунку 371, журнали ордери № 6 за травень, за липень, серпень, вересень 2017 року (Т.4, а.с.48-57).

Придбані у ТзОВ «Промелектроніка» запчастини були використані для їх постачання:

- Міністерству оборони України (на підставі договорів про закупівлю послуг за державні кошти від 15.09.2017 №342/12/17/22 (Т.4, а.с.58-61) та від 21.09.2017 №342/12/17/23 та додаткової угоди від 27.12.2017 (Т.4, а.с.66-73)). На підтвердження виконання цього договору до матеріалів справи долучено первинні документи (копії): звіти банку про надходження коштів від 11 10.2017 та 28.12. 2017, акт прийому - передачі виробів № 54 від 21.04.2017 (Т.4, а.с.62-65), звіти банку про надходження коштів від 11.10.2017 та 29.12.2017, акт приймання - передачі виробу № 248/17/395 від 17.12.2017, акти приймання послуг № 4 від 22.12.2017 та № 5 від 22.12.2017 (Т.4, а.с.83-87);

- для виконання робіт ТзОВ «НВК «Техімпекс» (на підставі договору на виконання робіт з переробки давальницької сировини від 18.04.2017 № 53/01/2017 (Т.4, а.с.88-91)), а також для постачання товарів та робіт на експорт через комісіонера ДП «ДК «Укрспецекспорт» ДП «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» (на підставі договору комісії від 30.12.2016 №74-03/2016 (Т.4, а.с.95-97), додаткової угоди № 1 від 13.07.2017, додаткової угоди № 2 від 31.07.2017, додаткової угоди № 3 від 31.08.2017, додаткової угоди № 5 від 15.07.2018 та додаткової угоди № 6 від 15.01.2018 (Т.4, а.с.102-106), яке на підставі договору комісії у свою чергу експортувало їх в Угорщину, на підтвердження чого до матеріалів справи надано: звіт банку про надходження коштів від 18.08.2017, акти прийому-передачі товару від 2017; відомості деталей, що підлягають заміні № 196, № 242, № 249, № 267, № 272, № 300, № 308, № 319, № 334, № 427, № 457 за 2017 рік, № 90, № 97, № 117, № 132, № 134, № 185 за 2018 рік; звіти про рух ЗІП в кладовій цеху № 5 за травень 2017, № 7 за червень 2017, № 7 за липень 2017, № 7 за липень 2017, № 7 за липень 2017, № 7 за серпень 2017, № 7 за серпень 2017, № 7 за серпень 2017, № 7 за серпень 2017, № 7 за вересень 2017, № 7 за вересень 2017, № 5 за листопад 2017, № 7 за грудень 2017, № 7 за березень 2018р , № 7 за березень 2018р., № 7 за квітень 2018р., № 7 за червень 2018; витяг з книги обліку довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей; виписки з рахунку від 04.05.2017, від 03.08.2017, від 04.10.2017; акт прийому -передачі товару від 06.07.2017; ВМД № 2505 (Т.4, а.с.42, 92-94, 107-158);

- для постачання ДП «ДК «Укрспецекспорт» (на підставі договору комісії № USE-20.1-254-D/K-16 від 13.09.2016 (Т.4, а.с.159-162), додаткової угоди № 1 від 02.03.2018, № 2 від 20.04.2018 (Т.4, а.с.165-166)), яке на підставі договору комісії у свою чергу експортувало їх Міністерству оборони Азербайджану. Про підтвердження реальності вказаних договорів свідчать надані документи: повідомлення банку про надходження грошових коштів №149679 від 23.08.2017, № 137283 від 22.09.2017, № 76101 від 21.03.2017; звіт про надходження коштів від 15.06.2018; акти прийому-передачі продукції на комісію від 10.07.2017 та від 14.03.2018; ВМД № 2458, ВМД № 7796 (Т.4, а.с.167-169, 170-182);

- для постачання ДП «ДК «Укрспецекспорт» (на підставі договору від 07.06.2017 № Д29-5.1.4-261 (Т.4, а.с.183-186)). На підтвердження факту використання придбаних радіозапчастин у власному виробництві, позивач надав підтверджуючі документи (копії): звітів банку про надходження грошей від 07.12.2017, від 30.05.2018, від 29.03.2018; акт прийому-передачі товару від 21.05.2018 (Т.4, а.с.189-192).

Актом перевірки від 01.11.2018 зафіксовано та підтверджено представницею відповідача у судових засіданнях, що суми податку на додану вартість відповідно до податкових накладних віднесено до податкового кредиту та відображено в додатку № 5 та коригування податкового кредиту в Додатку 1 Розрахунок коригування сум додатку на додану вартість до податкової декларації до податкової декларації з ПДВ в наступних періодах на загальну суму 114035,66 грн., а саме: травень 2017 - 29641,43 грн.; липень 2017 - 30410,32 грн.: серпень 2017 - 53983,91 грн.

Згідно представлених видаткових накладних та реєстру виданих довіреностей, ТМЦ (вузли радіолокаційні) отримав за довіреностями ОСОБА_4 , Пономарьов та відображено прихід приймальними актами, отримала на склад ДК (Яворівська). Відображення отримання запчастин проведено на загальну суму 928367,27 грн., в тому числі ПДВ 154727,88 грн. згідно первинних документів: видаткових накладних за договорами по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками (журнал-ордер № 6) та відображено в обліку підприємства.

В представлених видаткових накладних зазначено місце складання: м. Запоріжжя; відповідальний за здійснення господарської операції і її оформлення: від постачальника менеджер з оптових торгів ОСОБА_7 та відтиск печатки ТОВ «Промелектроніка»; отримав(ла): ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не проставлено посада особи одержувача (покупця), що підписала. Позивачем до перевірки не представлено жодних документів щодо транспортування (переміщення) запчастин.

Відображення приходу вузлів радіолокаційних, отриманих від ТОВ «Промелектроніка» по бухгалтерському обліку позивачем віднесено на витрати всього на загальну суму 772469,79 грн., в т.ч.: ІІІ кв. 2017 - 622637,17 грн., IV кв. 2017 - 149832,62 грн., а його собівартість враховано при визначенні фінансового результату за 2017 рік.

Виходячи з наведеного, до витрат, які враховано при визначенні фінансового результату за 2017 рік включено вартість вузлів радіолокаційних на загальну суму 772469,79 грн., списаних на виробництво та відображених у складі реалізації в серпні 2017 - 1049,40 грн., в вересні 2017 - 621587,77 грн., в жовтні 2017 - 131358,12 грн., в грудні 2017 - 18474,50 грн. Зазначена сума витрат вплинула на формування показників рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2017 рік та рядка 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» Податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік.

Під час перевірки ДП «Львівський радіоремонтний завод» не надано жодних документів, які посвідчують виробника запчастин: вузли радіолокаційні (сертифікатів, посвідчень якості (відповідності) тощо). Крім того, слід зазначити, що ні в Договорах поставки, ні в інших документах на поставку товарів не зазначено виробника запчастин.

На вимогу контролюючого органу позивачем не представлено жодних додаткових документів та не надано ні письмового чи усного пояснення щодо виробника запчастин. Враховуючи вищезазначене, для перевірки не надано будь-яких документів, які б пояснювали походження запчастин.

До перевірки позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували якість та походження товару, а також не представлено докази щодо вимагання покупцем від продавця передачі разом із товаром сертифікатів (посвідчень) якості та відповідності товару. Якщо товар доставлявся вантажним автомобілем, то таким документом є товарно-транспортна накладна. Основним документом, який підтверджує надання послуг з перевезення, є товарно-транспортна накладна, оскільки за даними заповненої товарно-транспортної накладної можна повністю ідентифікувати перевезення певного виду вантажу від постачальника до покупця. Однак таких представлено не було (Т.1, а.с.92-95).

Оцінюючи наведені у сукупності, з врахуванням пояснень наданих сторонами у ході судового розгляду та дослідивши письмові докази, що долучені до матеріалів справи у сукупності, суд дійшов таких висновків.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, що позивачем доведено реальність операцій з купівлі товару (радіодеталей) у вищевказаних контрагентів-постачальників (продавців), документи, які підтверджують реальність цих договорів, а саме придбання такого товару, його оприбуткування, а також подальшу реалізацію, надані представником позивача як до перевірки, так і в судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.

Суд вважає прийнятними покликання позивача на те, що основними контрагентами-продавцями виступають постачальники, які пройшли кваліфікацію в Концерні «Укроборонпром», закупівля товарно-матеріальних цінностей проводиться після проведення моніторингу ринку, за результатами торгів, оплата за договорами здійснюється після перевірки ДК «Укроборонпром» та за умови погодження товару.

В матеріалах справи містяться достатні докази на підтвердження того факту, що позивачем дотримано умов вказаних закупівель через відповідні тендери, як і його постачальниками.

З позиції суду, безпідставними є аргументи контролюючого органу, що позивач придбав товар невідомого походження через відсутність документів про походження (виробника товарів) та про якість, оскільки, сертифікат відповідності чи якості придбаного товару не може бути самостійною підставою для висновку щодо безтоварності господарських операцій, оскільки такий документ не є документом на підставі якого формуються показники податкової та бухгалтерської звітності. Згідно з Положенням про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, сертифікати та паспорти виробника не є первинними документами, що підтверджують визначення податкових зобов`язань та кредиту.

Щодо недоліків видаткових накладних в частині непроставлення посади одержувача покупця, який підписував видаткові накладні, суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.05.2019 у справі № 820/1043/17 (касаційне провадження №К/9901/2076/17), від 05.02.2019 у справі № 816/652/15-а (адміністративне провадження №К/9901/5744/18).

Щодо доводів про відсутність товарно-транспортних накладних, суд вважає за доцільне зазначити, що товарно-транспортна накладна за своєю суттю є підтвердженням придбання автотранспортних послуг і єдиною підставою для включення до складу валових витрат сплачених сум за автотранспортні послуги. Доцільно зауважити, що для формування бази оподаткування податком на додану вартість товарно-транспортні накладні не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, позивачем надано до матеріалів відповідні товарно-транспортні накладні, а факт недоліків у їх оформленні не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передачі товару позивачеві та набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Вказана позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі № 813/4956/17 (адміністративне провадження № К/9901/64861/18).

Отже, в платника податків відсутній законодавчо встановлений обов`язок підтверджувати факт отримання товару товарно-транспортною документацією, що у даному випадку все ж здійснено позивачем як при проведенні перевірки, так і у ході судового розгляду, за наявності інших документів бухгалтерського обліку, що підтверджують факт отримання платником податків товарів, а відтак, висновки податкового органу про неможливість врахування таких через недоліки у їх оформленні, а відтак відсутність у позивача права на формування податкового кредиту платника податків є безпідставними. Товарно-транспортні накладні не є необхідними первинними документами, відсутність або невідповідність яких свідчить про нездійснення господарських операцій.

З огляду на наведене суд критично оцінює доводи відповідача в частині неспівпадіння фактично задекларованого як придбаного товару та перевезеного за транспортними накладними, одне з одним.

Обґрунтованими є пояснення представника позивача, що за укладеними договорами з усіма його контрагентами в розглядуваних у цій справі господарськими відносинами, прийом-передавання поставлених товарно-матеріальних цінностей відбувається на складі покупця, тобто позивача. Відтак, обов`язок поставки товару лежить на продавцеві. Відповідно покупець сам не здійснює оформлення товарно-транспортних накладних, а може лише отримувати при їх наявності.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.05.2019 у справі № 825/1892/16 (адміністративне провадження № К/9901/41391/18).

Суд погоджується з покликаннями, що приймання перевезених товарів може здійснюватись на підставі інших документів, які підтверджують факт передачі товару, його кількість, асортимент, наприклад, на підставі актів приймання-передачі.

Відповідач обґрунтовуючи порушення податкового законодавства позивачем в частині нереальності господарських операцій у тому числі покликався на наявну податкову інформацію: «Щодо Підприємства об`єднань громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності» з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Імпекс-Компані» за період з 01.08.2016 по 31.08.2016, з ТОВ «Сайленс Прайм» за період з 01.08.2016 по 30.09.2016» Головного управління ДФС у Львівській області від 08.06.2018 за № 28572/7/26-15-14-02-01; «Щодо Підприємства об`єднань громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності» з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Імпекс-Компані» за період з 01.08.2016 по 31.08.2016, з ТОВ «Сайленс Прайм» за період з 01.08.2016 по 30.09.2016» Головного управління ДФС у м. Києві від 27.06.2018 за № 380/14-29-14-08/39615874; «Щодо ТОВ «МД-Пром» за звітний період декларування ПДВ: листопад 2016, грудень 2016, лютий 2017, квітень 2017 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та з контрагентами-постачальниками за листопад 2016, грудень 2016, лютий 2017, квітень 2017 року» Головного управління ДФС у м. Києві від 11.01.2018 за № 6/26-15-14-04-03; «Щодо ТОВ «МД-Пром» за звітний період декларування ПДВ квітень 2015 року грудень 2017 року з питань проведення фінансово-господарської діяльності по взаємовідносинах з платниками податків контрагентами постачальниками та контрагентами-покупцями» Головного управління ДФС у Миколаївській області від 27.06.2018 за № 380/14-29-14-08/39615874; Акт № 379/08-01-14-06/24510970 Головного управління ДФС у Запорізькій області від 02.07.2018 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Промелектроніка» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з травня по грудень 2017 року та по податку на прибуток за півріччя 2017, три квартали 2017, 2017 рік при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з його контрагентами (Т.5, а.с.9-46).

Вказана інформація та акт містять висновки про участь підприємств-контрагентів позивача у схемах ухилення їх від оподаткування, оформлення нереальних господарських операцій, відсутні основні засоби та трудові ресурси, функціонують лише для надання неправомірної вигоди третім особам у зв`язку з чим контролюючий орган вважає, що господарські операції позивача з вказаними контрагентами не мали реального товарного характеру.

Однак, на переконання суду, результати опрацювання зібраної податкової інформації стосовно контрагентів позивача не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки чинним законодавством України не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками по ланцюгу вимог законодавства з оподаткування в їх господарській діяльності і можливі неправомірні дії і у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у вигляді позбавлення права формування доходів і витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток та на податковий кредит з податку на додану вартість.

Суд зауважує, що наявність податкової інформації стосовно контрагентів як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час опрацювання відповідної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а використовувалась виключно інформація наявна у контролюючого органу, отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей, зокрема щодо нереальності операцій, не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Між тим, як зазначив Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі № 804/4940/14, відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження неможливості залучення трудових ресурсів за цивільно-правовими угодами. При цьому, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності, як критерій правового статусу платника податків щодо формування витрат, які ним понесені.

Суд вважає за доцільне зазначити, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Також контролюючий орган в акті перевірки вказує на наявність кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача по ланцюгу постачання, які на думку контролюючого органу також свідчать про відсутність реальних правових наслідків господарських операцій з постачання запчастин з зазначеними вище контрагентами.

Суд критично оцінює такі покликання, зважаючи на те, що сам факт порушення кримінальної справи щодо контрагентів позивача та їх контрагентів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Крім того, про наявність вироків, за фактом фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було.

Суд зазначає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарських операціях, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку, зокрема на додану вартість, що доводить додаткове не передбачене законом обтяження, у межах спірних відносин позивача, як платника податку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 у справі № 803/2094/15 (адміністративне провадження № К/9901/40606/18).

У разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника податку на додану вартість права на його відшкодування, у разі коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен відповідати за наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге.

До того ж, як зазначено в пункті 38 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Натомість, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди.

Таким чином, господарські операції з постачання (придбання) товару, проведені між позивачем та його контрагентами, з позиції суду, не мають ознак нереальності, оскільки за результатом домовленості між контрагентами, оформленої відповідним договором, товар було поставлено, оплачено, використано в господарській діяльності позивачем, що підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, долученими до матеріалів справи.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спори між сторонами щодо недійсності договору відсутні. Контролюючим органом також не доведено, що господарські зобов`язання між позивачем та вказаним контрагентом вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Відтак, суд констатує, що висновки акта перевірки про відсутність господарських операцій позивача не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. Так, наведені контролюючим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 72 КАС України.

Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами: Підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» громадської організації «Кометет з питань протидії та корупції», ТзОВ «МД-Пром» та ТзОВ «Промелектроніка» мали реальний характер, послуги щодо поставки товару та отримані товари згідно видаткових накладних, були фактично надані (виконані) та прийняті позивачем, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими під час здійснення господарської операції з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України. При цьому, будь яке невиконання контрагентами позивача, як платниками податків, власних зобов`язань перед державою, на переконання суду, не може покладатися, як наслідок у вину ДП «Львівський радіоремонтний завод» у випадку реального виконання господарських правочинів. Отже, оскільки в основу порушень позивачем податкового законодавства, а саме, заниження податку на прибуток на загальну суму 2496791,48 грн., заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на загальну суму 4161319,14 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового ) періоду на загальну суму 2603021,81 грн., покладено доводи про нереальність господарських операцій з вказаними контрагентами, що у повному обсязі спростовано позивачем, а тому на переконання суду наявні всі підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.11.2018 та задоволення позовних вимог ДП «Львівський радіоремонтний завод».

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ДП «Львівський радіоремонтний завод», з врахуванням положень ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 188853,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 294, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 16.11.2018 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 16.11.2018 року.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 16.11.2018 року.

5. Стягнути на користь Державного підприємства «Львівський радіо ремонтний завод» (79019, м. Львів, вул. Жовківська, 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ), судові витрати у вигляді судового збору в сумі 188853 (сто вісімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2019.

Суддя Качур Р.П.