Справа № 640/10973/19
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2019 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - Коваль А.О.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат - Манько Олексій Михайлович,

відповідач - командир 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Харківській області капітан поліції Куденко Ярослав Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до командира 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Куденко Ярослава Миколайовича (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому він просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №308397 від 16.05.2019 року та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до вищевказаної постанови, 22 квітня 2019 року о 21:55 год. водій ОСОБА_1 , в м. Харків, по вул. Полтавський шлях б.126 здійснив зупинку і стоянку транспортного засобу у не відведеному місці, чим створив неможливим рух інших транспортних засобів і перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушив вимоги п.п. 15.1, 15.10 Д ПДР України. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, за кермом автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_2 у день подій він не був. Зазначив, що 20.05.2019 року йому вручено постанову про накладення адміністративного стягнення. Зазначив, що 16.05.2019 року у зв`язку з відрядженням не зміг прибути до УПП в Харківській області на їх запрошення, в якому його з невідомих підстав викликали як особу, що вчинила адміністративне правопорушення. Його адвокат Манько О.М. в порядку ст. 268 КУпАП заявив інспектору Куденко Я.М. про відкладення розгляду справи на іншу дату. Також адвокатом було заявлено клопотання про виклик свідків, оскільки у нього були сумніви щодо складення тексту саме зазначеними особами. Інспектор Куденко Я.М. необґрунтовано відмовив у задоволенні усіх клопотань. Свої обґрунтування доведеності порушень правил дорожнього руху інспектор Куденко Я.М. покладав на роздруківки на аркуші формату А-4 без визначення часу, дати та географічних координат розміщення транспортного засобу у просторі. Позивач зазначив, що інспектор Куденко Я.М. як ключовий доказ по справі вважав його особистий зір, який у разу необхідності надасть суду, що суперечить Наказу МВС України №1040 від 20.12.2018 року. У зв`язку з порушенням прав позивача, адвокатом було заявлено відвід інспектору Куденко Я . М. , який не дочекавшись викладення усіх підстав для відводу, вже відмовив у його задоволенні. Більш того, Куденко Я.М. розглядав справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності у спрощеному провадженні, що не передбачено вимогами закону та суперечить рішенню Конституційного суду України. Також позивач зазначив, що бланк постанови серії НК №308397 від 16.05.2019 року та повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає затвердженим вимогам визначеним Наказом МВС України №1040 від 20.12.2018 року, так як згідно п.8 вони повинні містити адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому можна ознайомитись із фотозображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор та його номер для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час слухання справи шляхом надсилання судової повістки. Його представник - адвокат Манько О.М. позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення по суті позову, вказав, що дійсно ОСОБА_1 іноді керує автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , проте у день подій, про який йдеться у складеній інспектором постанові, його за кермом не було.

Відповідач - командир роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капітан поліції Куденко Я.М., який з`явився в зал судових засідань 14.06.2019 року із запізненням на 45 хвилин, та був допущений судом до розгляду справи вже на стадії додаткових пояснень після з`ясування обставин у справі та дослідження письмових, заперечував проти позову, вважав його безпідставним та необґрунтованим. Виклав своє бачення обставин подій, послався на те, що прийняв оскаржувану постанову з урахуванням всебічно досліджених доказів у присутності захисника Куденко В.О. На питання суду дав відповідь, що не зазначив прилад, яким робилась фотозйомка подій, оскільки робочий планшет видається кожного дня і він є різним, тому на час складання постанови він вже його при собі не мав, проте підтвердив суду, що мав можливість з`ясувати його реквізити, оскільки він видається під підпис головному роти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2019 року командиром роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Харків капітаном поліції Куденко Я.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №308397 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови від 16.05.2019 р., вбачається, що 22 квітня 2019 року о 21:55 год. водій ОСОБА_1 , в м. Харків, по вул. Полтавський шлях б.126 здійснив зупинку і стоянку транспортного засобу у не відведеному місці, чим створив неможливим рух інших транспортних засобів і перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушив вимоги п.п. 15.1, 15.10 «д» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Не ставлячи під сумнів взагалі право відповідача на дії щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд, аналізуючи надані сторонами докази, приходить до висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пункту п. 15.10 «д» ПДР України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 16 травня 2019 року серії НК №308397.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) зазначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.10 «д» Правил Дорожнього руху України - стоянка забороняється: Д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №308397 від 16.05.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Обставини порушення ОСОБА_1 вимог ч.3 ст. 122 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами. На передбаченій чинним КАС стадії судового розгляду, доказів зворотного відповідач не надав.

В частині доводів відповідача про необхідність врахування судом фотографій, які досліджувались безпосередньо ним під час складання постанови та на яких зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, але, які не були долучені до справи в суді, оскільки відповідач не скористався своїм правом їх долучення на відповідній судовій стадії розгляду адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно, суд зазначає про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею частиною третьою 122 КУпАП, оскільки здійснена фотозйомка на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, про яку зазначається у оскаржуваній постанові, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що сама постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану фотозйомку.

При цьому, суд зазначає про те, що частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що не приймає доводи відповідача про наявність у нього належних доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні останнім адміністративного правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

У зв`язку з цим також слід нагадати позицію Європейського Суду з прав людини, який зазначив, що відповідно ст. 6 Конвенції гарантується право на справедливий суд, і вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів чи способу їх оцінки. Це питання регулюється, головним чином, національними законодавством та судами. Суд нагадує, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи.

У зв`язку з чим, посилання відповідача на розгляд інших справ відносно ОСОБА_1 суд вважає такими, що не стосуються предмету розгляду цієї адміністративної справи.

При цьому, суд також наголошує, що предметом розгляду адміністративної справи, виходячи із вимог, заявлених позивачем, є саме правомірність складеної постанови командира роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №308397 від 16.05.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а не щодо безпосередньо дії інспектора під час її складання.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.05.2019 року серії НК №308397 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову командира роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №308397 від 16.05.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат - Манько Олексій Михайлович, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - командир роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Куденко Ярослав Миколайович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченко 315 А

Повний текст рішення складено 14.06.2019 року.

Суддя -