Справа № 460/486/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5475/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Зозуля Д.П., м. Рівне) у справі № 460/486/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в якому просив визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його призначити з 18.02.2019 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 5 років, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю, і станом на 01.01.1993 прожила в цій зоні не менше чотирьох років.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Соборна,28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.1997(а.с.8, 14).

Позивач 06.02.2019 звернувся до Володимирецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку на 5 років, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом №297/У-23 від 11.02.2019 відповідач відмовив позивачу у призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки період проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 (як того вимагає закон), складає 2 роки 10 місяців 16 днів.

Згідно із записів трудової книжки НОМЕР_3 , з 08.07.1985 по 28.04.1992 ОСОБА_1 працював у Запорізькому підприємстві "Атом СВТ Сервіс", Запорізькому виробничому об`єднанні "Атомприборсервіс". З 15.05.1992 прийнятий по переведенню у Рівненську АЕС.

Згідно із довідок виданих відділом реєстрації Виконавчого комітету Вараської міської ради №494/05, №495/05 та №493/05 від 28.01.2019 про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (в зоні посиленого радіологічного контролю) з 09.06.1989 по 20.05.1991, з 28.01.1992 по 12.03.1993 та з 12.03.1993 по даний час.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон України №1058-ІV від 09.03.2003) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).

Згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 ч.1 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні радіологічного контролю з моменту аварії, станом на 01.01.1993 не менше 4 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ч. 2 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні радіологічного контролю протягом чотирьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні радіологічного контролю в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 року у справі №205/4589/16-а.

Матеріали справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Володимирецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку на 5 років, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно із довідок виданих відділом реєстрації Виконавчого комітету Вараської міської ради №494/05, №495/05 та №493/05 від 28.01.2019 про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (в зоні посиленого радіологічного контролю) з 09.06.1989 по 20.05.1991, з 28.01.1992 по 12.03.1993 та з 12.03.1993 по даний час, що складає менше 4 років (2 роки 10 місяців) постійного проживання чи постійної роботи у зоні посиленого радіологічного контролю, станом на 01.01.1993.

Жодних інших належних та допустимих доказів, а саме довідок про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, виданих органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) для необхідності призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - суду першої інстанції та апеляційної інстанції не надано, та не підтверджено, що позивач станом на 1 січня 1993 року прожив або відпрацював у цій зоні не менше 4 років.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши їх, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що час проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю до 1 січня 1993 року є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки цим Законом чітко зазначена умова, що особа за станом на 1 січня 1993 року має постійно проживати або відпрацювати у цій зоні не менше 4 років.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/486/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
Р. Й. Коваль