Справа № 2а/0470/8006/12
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м. Дніпросправа № 2а/0470/8006/12

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 р. (суддя Дєєв М.В., м. Дніпро) у справі № 2а/0470/8006/12

за позовом Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування фінансових санкцій, стягнення грошових коштів, -

встановив:

11 червня 2010 року Північна міжрайонна державна податкова інспекція у м. Кривому Розі Дніпропетровської області звернулась до суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовними вимогами про застосування до відповідача та стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, стягнення з відповідача грошових коштів отриманих від проведення азартної гри у розмірі 25,00 грн. та виграшу у розмірі 20,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року частково задоволено адміністративний позов Криворізької північної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій, стягнення грошових коштів та постановлено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6952000,00 грн. та грошові кошти, отримані від проведення азартної гри у розмірі 25,00 грн.

10 квітня 2013 року на виконання вищезазначеного судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

22 січня 2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року залишено без змін.

24 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України залишено без змін ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року.

15 серпня 2018 року від Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 20 липня 2017 року №2314/5 внесено зміни розділу І Інструкції з організації примусового, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, а саме змінено ієрархію підвідомчості рішень на виконання, тому заявник був змушений повторно пред`являти до належного органу державної виконавчої служби виконавчий лист до виконання. Проте, рішенням вказаного органу виконавчий лист було повернуто без прийняття до виконання, у зв`язку з пропущенням строку для пред`явлення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що не можна вважати, що заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявник скористався своїм правом пред`явлення виконавчого листа до виконання, проте, постановою державного виконавця від 23 листопада 2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутні майно та кошти, на які можливо звернути стягнення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник, зокрема зазначив про те, що трактування судом першої інстанції частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" є помилковим. Позивач зазначає, що його стосується саме строк трьох місяців, а не трьох років. Заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відповідно до посилань позивача, є актуальною та дійсна відповідно до діючого законодавства.

Позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що стягувач не вживав активних дій з реалізації своїх прав.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до змісту заяви позивача, останнім було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з огляду на внесення змін до законодавства, а саме було змінено ієрархію підвідомчості рішень на виконання.

Колегія суддів зважає на те, що до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, наказом Міністерства юстиції України №2314/5 від 20 липня 2017 року дійсно були внесені зміни, а саме в абзаці шостому пункту 4 розділу І слова "від шести" змінені на слова "від десяти".

Внаслідок зазначеного відбулась зміна підвідомчості виконання рішень, зокрема рішення, в яких сума зобов`язання є меншою за десять мільйонів гривень, перестали бути підвідомчі Відділам примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Водночас відповідно до матеріалів справи, виданий на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року виконавчий документ перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, але постановою старшого державного виконавця Куліковської А.О. від 23 листопада 2017 року виконавчий лист був повернутий стягувачу.

Вказана постанова мотивована тим, що станом на 23 листопада 2017 року 2 одиниці АМТ - власності відповідача, перебувають у розшуку понад 1 рік. Передати належну відповідачу трикімнатну квартиру загальною площею 57,9 кв.м., що розташована у АДРЕСА_1 , на примусову реалізацію на теперішній час неможливо.

В подальшому позивач фактично здійснював звернення до органів, що включені до системи органів державної виконавчої служби, але через зазначені законодавчі зміни підвідомчості рішень строк пред`явлення виконавчого листа було пропущено, про що позивача було повідомлено державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чередниченко Анною Олександрівною у відповідному повідомленні №10353 від 05 квітня 2018 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997, § 40).

З огляду на викладене, надаючи пріоритет положенням приписів Конституції України, а також Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зважаючи на обставини виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року та здійснені позивачем дії, спрямовані на її виконання, суд апеляційної інстанції вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 10 квітня 2013 року, у цій справі було пропущено з поважних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зміна підвідомчості рішень, яка зумовила певні зміни у контексті відповідального органу державної виконавчої служби, у світлі обставин даної справи не може бути підставою для висновків про відсутність поважних підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого листа.

Водночас постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року набрала законної сили, є обов`язковою до виконання, і поновлення відповідного строку, з урахуванням обставин справи та з метою надання можливості стороні провадження для практичного виконання судового рішення, сприятиме дотриманню принципу верховенства права.

За таких обставин, наявні підстави для поновлення строку пред`явлення відповідного виконавчого листа до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у ухвала суду - скасуванню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 р. у справі № 2а/0470/8006/12 скасувати.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа в адміністративній справі №2а/0470/8006/12.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 14.06.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя А.В. Суховаров