Справа № 640/10069/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2019 року справа №640/10069/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1
доДиректора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2
провизнання дій дискримінаційними та протиправними, визнання протиправними та скасування наказу та рішення
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними та дискримінаційними дії Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 щодо умисного приховування від Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, першого заступника та заступника Директора Державного бюро розслідувань, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань, працівників підрозділів внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань повної інформації про умови працевлаштування на посаду Керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань, а саме щодо встановлення переможцю цього конкурсу додаткового випробування після призначення на посаду керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань; 2) визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2018 року №236-ос в частині встановлення ОСОБА_1 випробувального строку до шести місяців на посаді керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань; 3) визнати протиправними дії Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 щодо повідомлення 30 травня 2019 року під час наради під головуванням Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 ОСОБА_1 в усній формі про те, що вона не справдила його надії та не стала людиною команди Директора Державного бюро розслідувань і тому підлягає звільненню; 4) визнати протиправним та скасувати рішення Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 про встановлення дати звільнення - 06 червня 2019 року керівнику Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань Пащенко Оксані Володимирівні, оформленого повідомленням від 31 травня 2019 року №01-8171; 5) визнати протиправними та дискримінаційними дії Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 з умисного та системного створення керівнику Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань Пащенко Оксані Володимирівні перешкод у організації роботи та діяльності Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань.

Разом із позовної заявою позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 про встановлення дати звільнення - 06 червня 2019 року, керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 , оформлене повідомленням від 31 травня 2019 року №01-8171 до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили та заборони Директору Державного бюро розслідувань Трубі Роману Михайловичу приймати рішення, зокрема, та не виключно шляхом видання наказів, розпоряджень або у інших, формах, про звільнення ОСОБА_1 з посади Керівника управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань, яке є посадою у центральному апараті Державного бюро розслідувань, без погодження (отримання згоди) такого рішення із першим заступником Директора Державного бюро розслідувань та заступником Директора Державного бюро розслідувань у відповідності до положень пункту 9 частини першої, частини другої статті 12 Закону України "Про державне бюро розслідувань" та без подання відповідного Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, першого заступника та заступника Директора Державного бюро розслідувань, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань, працівників підрозділів внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України "Про державне бюро розслідувань", до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Згідно частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об`єктивних доказів та пояснень, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів, істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без вжиття таких заходів.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2, забезпечуючи позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконання службових обов`язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З урахуванням зазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко