Справа № 824/90/19-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 р. м. Чернівці справа № 824/90/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" (далі позивач, ТОВ "Будторгінвест") звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправним та скасувати Акт інспекційного відвідування №ЧВ-1432/18/422/АВ від 17.12.2018 р. Управління Держпраці у Чернівецькій області; скасувати Постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.01.2019 р. №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-1ФС/009 у розмірі 4467600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Управлінням Держпраці в Чернівецькій області проведено інспекційне відвідування ТОВ "Будторгінвест" у період з 11.12.2018 р. по 17.12.2018 р. з питань додержання законодавства про працю. При прийняті оскаржуваних рішень відповідачем не взято до уваги факт, що відповідно до належним чином оформленого наказу про прийняття на роботу, ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 12.12.2018 р., а ознайомлений з вказаним наказом 11.12.2018 р. Таким чином, ОСОБА_1 знаючи, що має приступити до роботи, мав право та можливість прийти на майбутнє робоче місце з метою ознайомлення з умовами праці та фронтом робіт, які необхідно буде виконати. Крім того, ознайомившись з наказом про прийняття на роботу 11.12.2018 р. Фишко М.В. міг добросовісно помилятися щодо дати виходу на роботу та вважати, що вказана дата співпадає з датою видання наказу та датою ознайомлення з ним.

Також відповідачем не доведено, обґрунтування щодо допущення до роботи без укладення трудового договору 39 осіб, які перераховані в журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, де перераховані особи значаться як такі, з якими проведено інструктаж, оскільки жодна з цих осіб не була виявлена на будівельному майданчику по вул. Вірменській, 17-А в м. Чернівці, не зафіксовано факт виконання цими особами будь-яких робіт, і взагалі не встановлено чи перебували вони в яких-небуть трудових відносинах з ТОВ "Будторгінвест".

Крім того, позивач зауважив, що про розгляд справи про притягнення його до відповідальності за порушення законодавства про працю відповідачем, як того вимагає Порядок №509, повідомлено не було.

15.02.2019 р. відповідач не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що в ході інспекційного відвідування, розглядалися питання щодо дотримання вимог законодавства про працю ТОВ "Будторгінвест". Під час інспекційного відвідування встановлено, що за 2017 р. та січень грудень 2018 р. ОСОБА_2 працює у ТОВ "Будторгінвест" з жовтня 2017 р., ОСОБА_1 прийнятий на посаду маляра 12.12.2018 р. В свою чергу, жодних відомостей про прийом на роботу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявлено не було.

Також, 11.12.2018 р. під час перебування на будівельному майданчику по вул. Вірменській 17-А інспекторами праці виявлено журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці. Перевіркою бухгалтерських та кадрових документів жодних відомостей про перебування у трудових відносинах з ТОВ "Будторгінвест" в день проведення інструктажу з особами, які значаться у вищезазначеному журналі виявлено не було. Таким чином, позивачем в порушення ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України допущено до роботи ряд осіб без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу, та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

У з`язку із вищевказаним, оскаржувані рішення, які прийняті уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Чернівецькій області є правомірними і не підлягають скасуванню.

05.02.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/90/19-а відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12:00 год. 04.03.2019 р.

04.03.2019 р. в судовому засіданні судом оголошено перерву до 10:00 год. 25.03.2019 р.

25.03.2019 р. в судовому засіданні судом оголошено перерву до 09:30 год. 03.04.2019 р.

03.04.2019 р. в судовому засіданні судом оголошено перерву до 12:00 год. 15.04.2019 р.

15.04.2019 р. в судовому засіданні відкладено розгляд справи до 14:00 год. 06.05.2019 р.

06.05.2019 р. в судовому засіданні судом оголошено перерву до 11:30 год. 20.05.2019 р.

20.05.2019 р. представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечує повністю.

14.06.2019 р. ухвалою суду частково задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" про забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дії індивідуального акту - постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладення штрафу №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ГД-1ФС/009 від 04 січня 2019 року на ТОВ "Будторгінвест" у розмірі 4467600,00 грн до набрання законної сили по суті позову. В іншій частині заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору підряду №111/16 на реконструкцію будівлі під дошкільний навчальний заклад по вул. АДРЕСА_1 , 17-А у м. Чернівцях від 29.11.2016 р., додаткового договору №4 від 29.12.2017 р., а також договору підряду №95/18 від 04.10.2018 р., додаткового договору №1 до договору підряду №95/18 від 04.10.2018 р. укладених між ТОВ "Будторгінвест" та Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, Департаментом містобудівного комплексу земельних відносин Чернівецької міської ради, позивач взяв на себе зобов`язання виконати роботи з реконструкції будівлі під дошкільний по вказаній адресі (а.с 166-168, 170, 196-198, 200).

26.11.2018 р. до Управління Держпраці у Чернівецькій області звернулося Управління захисту економіки в Чернівецькій області ДЗЕ НП України з повідомленням щодо можливого порушення вимог чинного законодавства ТОВ "Будторгінвест", яке проводить реконструкцію будівлі під дошкільний навчальний заклад по вул. Вірменській 17-А в м. Чернівцях, де працюють фізичні особи, які виконують трудові функції без належного оформлення трудових відносин (а.с. 75).

На підставі вказаного листа та рішення керівника за результатами аналізу інформації Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 29.11.2019 р. №6461/9/24-13-13-05 начальником Управління Держпраці у Чернівецькій області 11.12.2018 р. прийнято наказ №641, яким уповноважено начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Пуріча Ю.С. та головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Гончара О.А. в межах наданих повноважень здійснити інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оплату праці, мінімальних гарантій в оплаті праці, укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин у ТОВ "Будторгінвест" (вул. Винниченка, 1, м. Чернівці) тривалістю 5 робочих днів у період з 11.12.2018 р. по 17.12.2018 р. (а.с. 76).

Направлення на проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 11.12.2018 р. №04-364 отримано позивачем 11.12.2018 р., що підтверджується особистим підписом директора в направленні (а.с. 77).

11.12.2018 р. о 10:00 год. відповідача було допущено для проведення інспекційного відвідування в ТОВ "Будторгінвест".

За результатами проведеного інспекційного відвідування встановлено наступні порушення, в тому числі:

- колективний договір на даному підприємстві відсутній, що є порушенням ст. 10-15 КЗпП України;

- працівники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Блошка Д.В. 01.03.2017 р.; ОСОБА_18 28.03.2017 р.; ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 28.03.2017 р.; ОСОБА_23 (муляр - тесляр), Дабику І.Г. (муляр) 19.04.2017 р.; ОСОБА_24 (муляр) 26.04.2017 р.; ОСОБА_25 (муляр), Русу М.І. (муляр), Жеряда М.І. (муляр), Гуржуй Д.Г. (муляр), Гулейчук С.В. (порівельник), Сербин В.М. (покрівельник) ОСОБА_26 (штукатур) 17.05.2017 р.; ОСОБА_27 (штукатур), Крецу Д.М. (штукатур), Каланча С.П. (штукатур), Бомпа О.М. 30.06.2017 р., ОСОБА_28 (13.11.2017 р., 18.11.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_29 (13.11.2017 р., 18.11.2017 р., 18.12.2017 р. 29.01.2018 р.), ОСОБА_30 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.), ОСОБА_31 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.23.01.2018 р.), ОСОБА_32 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_33 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.), ОСОБА_34 (12.12.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_35 (18.12.2017 р., 23.01.2018 р.) були допущенні до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, чим порушив ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України;

- не надано документів про проведення атестації робочих місця за спеціальністю муляр, електрогазозварник, бетоняр, каменяр чим порушено вимоги п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01.08.1992 р. №442;

- при звільненні виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства проводилась не в день звільнення, а в день виплати заробітної плати, чим порушено ст. 116 КЗпП України;

- в порушення ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, однак у товаристві не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування", п. 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у присутності директора ТОВ "Будторгінвест" Рябої Л.І. проведено інспекційне відвідування позивача у період з 11.12.2018 р. по 17.12.2018 р., за результатами якого 17.12.2018 р. складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЧВ-1432/18/424/АВ (а.с. 15 21, 78 - 84). Примірник вказаного акту перевірки отриманий 17.12.2018 р. ОСОБА_36 , що підтверджується його підписом. При отриманні вказаного акту зазначено, що він отриманий для вивчення та надання зауважень.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, 21.12.2018 р. відповідачем було видано припис №ЧВ-1432/18/422/АВ/П, яким зобов`язано генерального директора ТОВ "Будторгінвест" Рябу Л.І. усунути до 17.01.2019 р. допущенні порушення ст.ст. 10 - 15 КЗпП України, ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ст. 116 КЗпП України, ст. 117 КЗпП України та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01.08.1992 р. №442 (а.с. 85-86).

Оскільки станом на 08.01.2019 р. підписаний примірник припису позивачем до Управління Держпраці у Чернівецькій області не повернуто, відповідачем складено акт про відмову від підпису №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ВП (а.с. 87).

22.12.2018 р. позивач не погоджуючись із висновками викладеними в акті інспекційного відвідування надав відповідачу відповідні зауваження (а.с. 26).

Розглянувши подані позивачем зауваження, Управління Держпраці листом від 26.12.2018 р. повідомило, що вказані зауваження до акту інспекційного відвідування залишаються без розгляду, у зв`язку із пропущенням терміну подання (а.с. 98).

На виконання винесеного припису позивач листом від 17.01.2019 р. повідомив відповідача, щодо стадій його виконання по кожному пункту виявлених порушень. Зазначав, що трудовим колективом ТОВ "Будторгінвест" прийнято рішення не заключати колективний договір (протокол №1 від 13.10.2016 р.); працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 працевлаштовані згідно трудового законодавства, інші особи вказані в переліку, згідно кадрової та бухгалтерської документації в трудових відносинах з ТОВ "Будторгінвест" ніколи не значилися; порушення ст. 116 КЗпП України усунуті; виконуються заходи щодо усунення порушень ст. 117 КЗпП України та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01.08.1992 р. №442 (а.с. 99).

22.12.2018 р. заступник начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області розглянувши акт інспекційного відвідування від 17.12.2018 р. вирішила розглянути справу про накладення штрафу, відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, про що прийняла рішення №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ІП та №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД (а.с. 162, 163).

04.01.2019 р. за результатами розгляду справи, відповідач керуючись ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення вирішила накласти на ТОВ "Будторгінвест" штраф на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 44676000,00 грн, про що виніс постанову №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-ІФС/009 та на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 3723,00 грн, про що виніс постанову №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ІП-2ФС/010 (а.с. 22 - 23).

09.01.2019 р. позивача повідомлено про розгляд справи за ст. 265 КЗпП України за результатами проведення інспекційного відвідування та роз`яснено, що представнику ТОВ "Будторгінвест" необхідно з`явитися в Управління Держпраці у Чернівецькій області о 10:00 год. 04.01.2019 р. за адресою АДРЕСА_2 Зелена, буд. 3, 3 поверх (а.с. 24).

Згідно інформації наданої в листі акціонерного товариства "Укрпошта" від 14.05.2019р. №5-1-17-242/С-10598/1 рекомендований лист №589 від 26.12.2018 р. адресований на ім`я ТОВ "Будторгінвест" за адресою: вул. Винниченка, буд. 119-А, м. Чернівці, 58023 надійшов у відділення поштового зв`язку Чернівці-23 28.12.2019 р. та 09.01.2019 р. вручено уповноваженій особі Дякон під розпис (а.с. 222).

Не погоджуючись із актом інспекційного відвідування та прийнятою постановою №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-ІФС/009, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 р. (Положення №96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпункт 6 п. 4 Положення №96 встановлює, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно п.п. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пункт 7 Положення №96 вказує, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Стаття 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877-V): державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Стаття 2 Закону №877-V вказує, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у цій частині органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Частина 8 ст. 4 Закону №877-V: органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо - та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Частина 1 ст. 6 Закону №877-V вказує, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Частина 2 ст. 6 Закону №877-V встановлює, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частина 5 ст. 7 Закону №877-V встановлює, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону №877-V в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин 3, 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч. 1 ст. 259 КЗпП України Кабінет Міністрів України постановою від 26.04.2017 р. №295 затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (п. 3 Порядку №295).

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі (п. 8 Порядку №295).

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (п. 9 Порядку №295).

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п. 19 Порядку №295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (п. 20 Порядку №295).

Пунктом 21 Порядку №295 визначено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 23, 24 Порядку №295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (п. 27 Порядку №295).

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються (п. 28 Порядку №295).

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п. 29 Порядку №295).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п. 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена відповідачем за порушення ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме за допуск працівників до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Як вбачається із матеріалів справи, в процесі інспекційного відвідування на будівельному майданчику на якому здійснює роботи ТОВ "Будторгінвест" знаходилося 6 осіб одягнених у робочий одяг, які надали наступні письмові пояснення:

- ОСОБА_2 з 11.12.2018 р. працює різноробочим з режимом роботи з 09:00 год до 17:00 год (вихідні дні субота неділя), заробітну плату отримує регулярно, при прийому на роботу писав заяву про прийом на роботу ;

- Фишко М.В. працює у ТОВ «Будторгінвест» на посаді різноробочого приблизно місяць з режимом роботи з 09:00 год до 17:00 год;

- ОСОБА_3 вказував, що прийшов на будівельний майданчик по вул АДРЕСА_1 до знайомого ОСОБА_4 за консультацією;

- ОСОБА_4 у своєму поясненні зазначав, що 11.12.2018 р. прийшов на будівельний майданчик до знайомого.

Працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також зазначали, що 11.12.2018 р. прийшли на будівельний майданчик по вул. Вірменській, 17-А м. Чернівці для отримання консультації.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу (розпорядження) №75-к від 25.09.2017 р. ОСОБА_2 взятий на роботу 25.09.2017 р. на посаду штукатура, ОСОБА_6 з 30.11.2018 р. на посаду сторожа (наказ №127/1-к від 29.11.2018 р.), ОСОБА_4 з 11.12.2018 р. виконавцем робіт (наказ (розпорядження) №133/1-к від 10.12.2018 р.) ОСОБА_37 з 11.12.2018 р. малярем (наказ (розпорядження) №133/2-к від 10.12.2018 р.), Рябий ОСОБА_38 з 11.12.2018 р. штукатуром (наказ (розпорядження) №133-3к від 10.12.2018 р.), Фишко М.В. з 12.12.2018 р. малярем (наказ (розпорядження) №134-К від 11.12.2018 р.) (а.с. 111, 112, 113, 114, 115, 116).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що станом на день відібрання пояснень у вказаних працівників, тобто на 11.12.2018 р., у зазначеної особи належним чином були оформлені відносини із роботодавцем, про що свідчать матеріали справи.

Також, як вбачається із матеріалів справи, під час здійснення інспекційного відвідування будівельного майданчику по вул. Вірменській, 17-А посадовими особами відповідача виявлено журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, який розпочатий з 01.03.2017 р.

Під час перевірки вказаного журналу відповідачем встановлено, що ОСОБА_39 проведений первинний інструктаж з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Олексюк І.М., Токарюк В.Д., Мурарецький В.І., Блошка Д.В. 01.03.2017 р.; ОСОБА_18 28.03.2017 р.; Паладюк С.Т., Паладюк І ОСОБА_40 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 28.03.2017 р.; ОСОБА_23 (муляр - тесляр), Дабику І.Г. (муляр) 19.04.2017 р.; ОСОБА_24 (муляр) 26.04.2017 р.; ОСОБА_25 (муляр), Русу М.І. (муляр), Жеряда М.І. (муляр), Гуржуй Д.Г. (муляр), Гулейчук С.В. (порівельник), Сербин В.М. (покрівельник) ОСОБА_26 (штукатур) 17.05.2017 р.; ОСОБА_27 (штукатур), Крецу Д.М. (штукатур), Каланча С.П. (штукатур), Бомпа О.М. 30.06.2017 р., ОСОБА_28 (13.11.2017 р., 18.11.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_29 (13.11.2017 р., 18.11.2017 р., 18.12.2017 р. 29.01.2018 р.), ОСОБА_30 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.), ОСОБА_31 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.23.01.2018 р.), ОСОБА_32 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_33 (12.12.2017 р., 18.12.2017 р.), ОСОБА_34 (12.12.2017 р., 23.01.2018 р.), ОСОБА_35 (18.12.2017 р., 23.01.2018 р.) (а.с. 121 - 131).

Так відповідачем на підставі вказаного журналу зроблено висновок, що позивачем без укладення трудових договорів допущено до роботи вказаних працівників.

Положеннями ст. 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вказаної статті випливає, що характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата зарплати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 р. №327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

В матеріалах справи відсутні докази того, що кожна з вище перерахованих осіб фактично працювала в ТОВ "Будторгінвест" без укладення трудового договору, була допущена до такої роботи, виконала певний обсяг робіт та отримувала за це заробітну плату.

Будь-яких інших доказів про перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_41 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_42 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 у трудових відносинах із позивачем та, як наслідок, фактичного допуску ТОВ "Будторгінвест" вказаних працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), відповідачем не встановлено, до суду не надано.

Суд звертає увагу, що позивачем у зауваженнях на акт інспекційного відвідування та у листі про виконання припису вказувалось відповідачу про відсутність у ТОВ "Будторгінвест" із наведеними особами трудових відносин, зазначалось про неможливість самостійно ідентифікувати їх з підстав відсутності необхідної інформації. Однак, як слідує із наявних в матеріалах справи доказів, всупереч пунктів 9, 27 Порядку №295, відповідачем ні під час інспекційного відвідування, ні в ході розгляду зауважень на акт №ЧВ-1432/18/424/АВ від 17.12.2018 р. не вжито заходів із встановлення факту перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_41 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_42 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 у трудових відносинах із позивачем. Також не встановлено, що це за особи, чи пов`язаний проведений з ними інструктаж з роботою в ТзОВ "Будторгінвест", чи приступали вони до якоїсь роботи, та чи взагалі відповідають дійсності дані внесені в журнал та чи дані особи є реальними.

Під час дослідження в судовому засіданні копії журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, судом встановлено, що датою заведення вказаного журналу є 1 березня 2017 року і він підписаний генеральним директором ТОВ "Будторгінвест" ОСОБА_36 .

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи наказом №81 від 18.07.2016 р. ОСОБА_51 переведено з 19.07.2016 р. з посади генерального директора на посаду директора ТОВ "Будторгінвест" (а.с. 100).

Відповідно до наказу №83 від 20.07.2016 р. на підставі протоколу №3 загальних зборів ТОВ "Будторгінвест" від 18.07.2016 р. до виконання обов`язків генерального директора приступила ОСОБА_52 (а.с. 12, на звороті 100).

Доказів того, що на момент формування журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, а саме на 01.03.2017 р. ОСОБА_36 виконував обов`язки генерального директора до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем трудового законодавства під час перевірки уповноваженими особами відповідача самостійно не виявлено, а використання відомостей, отриманих з порушенням порядку встановленого законом, не може бути підставою для висновків про наявність порушень позивачем трудового законодавства.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що постанова №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-ІФС/009 від 04.01.2019 р. про накладення на ТОВ "Будторгінвест" штрафу в розмірі 4467600,00 грн за порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України прийнята відповідачем необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, не добросовісно, а відтак, є протиправною і підлягає скасуванню.

Стосовно доводів позивача щодо неналежного повідомлення його про розгляд справи про накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3-7 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2018 відповідачем оформлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, стосовно ТОВ "Будторгінвест" о 10 год. 00 хв. 04.01.2018 р., яке згідно фіскального чека, 26.12.2018 р. рекомендованим листом направлено на адресу позивача.

Частиною 2 Розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 р. №958 визначено, що нормативний строк пересилання рекомендованої місцевої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку - до трьох днів.

Таким чином, відповідач направляючи повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, не врахував строк пересилання поштового відправлення а тому у нього були відсутні об`єктивні підстави вважати, що позивачем повідомлення буде отримано за п`ять днів до розгляду справи. Як слідує з інформації наданої в листі акціонерного товариства "Укрпошта" від 14.05.2019 р. №5-1-17-242/С-10598/1 рекомендований лист №589 від 26.12.2018 р. адресований на ім`я ТОВ "Будторгінвест" за адресою: вул. Винниченка, буд. 119-А, м. Чернівці, 58023 надійшов у відділення поштового зв`язку Чернівці-23 28.12.2019 р. та 09.01.2019 р. вручено уповноваженій особі Дякон під розпис (а.с. 222).

Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 пояснив, що рекомендований лист від 26.12.2018 р. адресований позивачу, надійшов у відділення поштового зв`язку "Чернівці-23" 28.12.2018 р. та 09.01.2019 р. його було воручено уповноваженій особі ТОВ "Будторгінвести" особисто.

Отже, враховуючи те, що контролюючим органом не вжито всіх необхідних заходів для завчасного повідомлення позивача про розгляд справи, суд вважає, що позивача не належним чином був повідомлений про її розгляд.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЧВ-1432/18/424/АВ від 17.12.2018 року, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, право на захист можна визначити як надану уповноваженій особі можливість застосування заходів правоохоронного характеру для відновлення її порушених прав чи таких, що оскаржуються.

Право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання і реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які виникли при цьому.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Системний аналіз наведених норм КАС України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно щодо інтересу, порушеного протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень за наявності між ними та порушенням причинно-наслідкового зв`язку умови порушення її прав.

Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини. Під час судового розгляду справи представник позивача не обґрунтував та не надав жодного доказу на підтвердження того, що на час розгляду справи в суді оскаржуваний акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЧВ-1432/18/424/АВ від 17.12.2018 р. порушує права та інтереси позивача.

Інші доводи відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони спростовується обставинами встановленими під час розгляду справи.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині оскарження постанови №ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-ІФС/009 від 04.01.2019 р. є обґрунтованими. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанов, а отже адміністративний позов в даній частині підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги у розмірі 21131,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 01.02.2019 р. №2917 та №2951 (а.с. 44, 45).

Оскільки, позов задоволено частково (задоволено одну позовну вимогу), суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 19210,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 139, 241, 250, 287, 263, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.01.2019 р. № ЧВ-1432/18/422/АВ/П/ТД-1ФС/009 у розмірі 4467600,00 грн.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" судовий збір у сумі 19210,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будторгінвест" (вул. Винниченка, 119 а, м. Чернівці, 58000, Код )

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (вул. Зелена, 3, м. Чернівці, 58003, Код )

Суддя Маренич І.В.