Справа № 467/455/19
Суддя: Кологрива Т. М.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/455/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко Віктора Валентиновича про визнання дій незаконними щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко Віктора Валентиновича про визнання дій незаконними щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 березня 2019 року відповідачем по відношенню до нього було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 340 грн. за керування автомобілем з причепом, на якому не горіли стоп-сигнали. Вказану постанову він вважає незаконною, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. Вказує, що 29 березня 2019 року о 10 годині 38 хвилин він рухався на автомобілі «Нива-Шевролет» н/з НОМЕР_1 з причепом н/з НОМЕР_2 по автодорозі Первомайськ - Генівка, де був безпідставно зупинений працівниками поліції, які при зовнішньому огляді причепа виявили несправність стоп-сигналів. Посилаючись на те, що поліцейський не зазначив в постанові який саме пункт правил дорожнього руху України він порушив, однак стаття 121 КпАП України є бланкетною нормою права, тобто передбачає відповідальність за порушення певних пунктів Правил дорожнього руху, позивач прохав визнати дії поліцейського СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко В.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення і справу закрити.

Позивач у судове засідання не з`явився.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, ненадав відзив по справі.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

29 березня 2019 року поліцейським СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 288853 відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог ч.1 ст. 121 КпАП України, якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із змісту постанови вбачається, що 29 березня 2019 року о 10 годині 38 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «NIVA Шевролет», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 з причепом ВЕ4343 ХХ на автодорозі Первомайськ-Генівка, на якому не горіли стоп-сигнали.

Завданням КпАП України є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У відповідності до п.п. 31.4.3 розділу 31 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно з п. 31.5 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року № 630 затверджений національний стандарт України з наданням чинності з 1 липня 2011 р. ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання (далі - ДСТУ 3649:2010).

У розділі 6 ДСТУ 3649:2010 закріплені вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів, зокрема, вимоги до зовнішніх світлових приладів.

Відповідно до п.6.1.4 розділу 6 ДСТУ 3649:2010 сигналізатори вмикання світлових приладів мають бути роботоздатні та мати передбачені конструкцією символи.

Згідно з п.6.1.7.2 розділу 6 ДСТУ 3649:2010 сигнали гальмування мають вмикатися під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем та функціювати у сталому режимі весь період гальмування.

Система сигналізації та контролю гальмівних систем має функціювати згідно з вимогами НЕ (де НЕ - настанова щодо експлуатації) (п.6.4.3).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сигнали гальмування відносяться до зовнішніх світлових приладів, які мають вмикатися під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем та функціонувати у сталому режимі весь період гальмування незалежно від часу доби, а тому експлуатація транспортного засобу позивачем з непрацюючими сигналами гальмування є порушенням ПДР, що є підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця.

Судом встановлено, що 29 березня 2019 року о 10 годині 38 хвилин в автомобілі, яким керував позивач не горіли задні стоп-сигнали, позивач рухався при нормальному денному освітленні, тобто в час доби, який відповідно до вимог Правил дорожнього руху

не відноситься до темної пори доби.

Таким чином, лише керування водієм у темну пору доби транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів є адміністративним правопорушенням в розумінні частини 1 статті 121 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в діях позивача відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду доказів вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова відносно позивача складена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КАС України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. ст.128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З положень наведених актів законодавства вбачається, що посадові (службові) особи Національної поліції України мають повноваження на накладення адміністративних стягнень та оформлення результатів шляхом складання постанови.

Суд зазначає, що оскаржуючи дії відповідача по складанню постанови, позивач фактично не погоджується з постановою, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та яка предметом розгляду в даній справі.

Отже, виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то дії по складанню постанови) може бути об`єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо складання рішень входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

Оскільки наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко Віктора Валентиновича про визнання дій незаконними щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 29 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КпАП України у виді штрафу у розмірі 340 грн., винесену поліцейським СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області Трофіменко Віктором Валентиновичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива