Справа № 160/1327/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Справа № 160/1327/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.,
представника позивача Кульбаки С.О.
представника відповідача Ушакова Е.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Спектр-Агро» про застосування заходів реагування, -
Позов обґрунтовано необхідністю часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час використання земельної ділянки з порушенням правил екологічної безпеки, які були встановлені під час перевірки.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 р. задоволено заяву позивача про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви та такий строк продовжено.
29.03.2019 р. недоліки позову були усунуті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 24.04.2019 р. о 10:00 год.
Судове засідання 24.04.2019 р. було перенесено на 15.05.2019 р. об 10:00 год. для належної підготовки відповідачем відзиву на позовну заяву.
У судове засідання 15.05.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Розгляд справи було відкладено до 11:20 год. 27.05.2019 р. для надання позивачем доказів по справі.
У судове засідання 27.05.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача надав додаткові докази по справі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №454/2011, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до п.4 Положення, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин (підпункт "г" пункту 2 частини 4 Положення).
Відповідно до пункту 7 Положення, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерство екології та природних ресурсів України «Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції» №312 від 11.08.2017 р. (надалі Положення №312).
Таким чином, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, яка створена для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За результатами перевірки складено акт №636/2-8/18 від 09.11.2018 р. (надалі акт перевірки).
Перевіркою встановлені наступні порушення:
ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 44 Водного кодексу України, ст.44 Водного кодексу України, а саме в ході перевірки не надано інформації стосовно джерела водоспоживання промислової бази, в т.ч наявність договорів про надання послуг з водоспоживання та водовідведення;
ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підприємством не забезпечено в повному надання інформації і документів, які необхідно було розглянути в ході інспекційної перевірки, завірених належним чином у відповідно «Переліку питань», який було надано 05.11.2018 р.
Від отримання примірника акту перевірки уповноважена особа підприємства відмовилась, про що свідчить відповідна відмітка.
Виявлені під час перевірки обставини визнані екологічною інспекцією як грубі порушення природоохоронного законодавства, які стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і прав, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (надалі - Закон №877-V).
Згідно зі статтею 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною 5 ст. 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
У ч. 4 ст.5 Закону №877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Відповідно до положень ч.ч. 6 ст. 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.
Відносно процедури проведення перевірки заперечень до суду не надходило.
Судом встановлено, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Спектр-Агро» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
На орендовані земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, якій належить підприємству на правах власності згідно договору купівлі - продажу промислової бази (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25714376 від 29.03.2010 року виданий Новомосковським районним комунальним підприємством БТІ «Інвентаризатор»), Цільове використання земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд промислових гірничодобувних, транспортних та інших підприємств. їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративних побутових приміщень, інших споруд.
Судом встановлено, що на підставі договору оренди промислової бази №1/01/16 від 01.01.2016 р. підприємство передає в платне користування промислову базу як цілий майновий комплекс з територіями, будівлями та спорудами площею 1800 кв.м. ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ).
Відповідно до пункту 24 Договору оренди земельної ділянки від 27.06.2014 року передбачено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб, а саме: дотримуватись вимог законодавства про охорону довкілля; дотримуватись вимог природоохоронного законодавства на відведеній та прилеглій території.
Пунктом 25 вказаного Договору встановлено, що передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб.
Таким чином, твердження відповідача, що з його боку відсутні порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки ним на вказаній земельній ділянці не здійснюється господарська діяльність у зв`язку із передачею її в оренду іншій особі суперечить умовам Договору оренди землі від 27.06.2014 р. (зокрема п.п. 24. 25).
За результатами обстеження земельної ділянки підприємства встановлено, що промислова ділянка підприємства не обладнана локальною зливовою каналізацією, відсутні очисні споруди зливових вод. Зливові води з території підприємства скидаються по ухилу місцевості, заходи із запобігання забруднення водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території підприємства не запроваджені. Тобто, не вирішено питання щодо збирання та очищення зливових вод з території підприємства. Значна частина території підприємства частково обладнано твердим покриттям. Система перехоплення, відведення та очистка зливових вод з території підприємства не здійснюється, скид стічних вод (зливових) з території підприємства здійснюється по рельєфу місцевості. Екологічні нормативи при використанні та охороні земель не додержуються.
Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особі набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1).
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2).
Суд зауважує, що особи вправі вільно обирати вид та спосіб провадження підприємницької діяльності у спосіб, що не суперечить вимогам законодавства.
Частиною 1 ст.93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 96 Земельного кодексу України визначено коло обов`язків землекористувачів, які є обов`язковою умовою для використання земельної ділянки, серед яких визначено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля (п. б).
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар, серед іншого, зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.
Згідно ст. 44 Водного кодексу України використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
Стаття 70 Водного кодексу України вказує, що скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), забороняється.
У ст. 35 Закону України «Про охорону земель» визначено обов`язки власників і землекористувачів, в тому числі орендарів, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності, до яких відносяться: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
Також слід звернути увагу, що Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік, як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).
Відповідно до ч. 4 Правил забороняється скидати до системи централізованого водовідведення без попереднього знешкодження та знезараження на локальних очисних спорудах з обов`язковою утилізацією або захороненням утворених осадів стічні води, що містять забруднюючі речовини, визначені у переліку забруднюючих речовин, що заборонені до скидання до системи централізованого водовідведення згідно з додатком 2 до цих Правил.
За наведених норм закону та умов Договору оренди землі слідує висновок, що на відповідача, як орендаря земельної ділянки, покладено обов`язок дотримуватись вимог природоохоронного законодавства.
Слідовно за встановлені перевіркою порушення несе відповідальність відповідач, як користувач земельною ділянкою, на якій такі порушення були виявлені.
Протилежного суду не наведено, по суті встановлених порушень відповідачем доказів у їх спростування не надано.
На переконання суду, такі висновки не є втручанням у договірні відносини осіб, оцінка наданим доказам була здійснена в межах заявленого позову.
Суд також зазначає, що в позовній заяві позивачем помилково вказано інший вид діяльності товариства, про що надані відповідні пояснення. В акті перевірки інформація про основний вид діяльності підприємства вказана вірно. Аналізуючи викладене суд вважає за необхідне зазначити, що означена помилка в тексті позову має місце бути, проте на висновок суду жодним чином не впливає.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з пунктом 5 Положення №312 Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII (надалі - Закон № 1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За змістом пункту «а» частини першої статті 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи, яким, зокрема, є позивач.
Частина 8 статті 7 Закону № 877-V регламентує, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства та виявивши порушення вимог природоохоронного законодавства звертаються до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності.
При цьому, Законом № 877-V чітко визначено, що екологічна інспекція звертається до суду з позовом про застосування заходів реагування на підставі акту у встановлені законом строки (ч.7 ст.7).
Враховуючи викладене суд вважає неприйнятними доводи відповідача про неправомірне подання адміністративного позову до закінчення терміну виконання припису, винесеного за наслідками перевірки (до 01.03.2019), оскільки законом визначено право Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на звернення до суду з метою застосування заходів реагування на підставі акту, яким зафіксовані порушення виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання.
Крім того, з аналізу норм Закону № 877-V вбачається, що звернення уповноваженого органу державної влади до суду із позовом про тимчасову заборону (зупинення) діяльності та/або експлуатації певного обладнання повністю або частково та винесення припису про усунення виявлених порушень є різними видами заходів реагування.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що порушення, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, станом на час винесення рішення не перестали існувати, а наведені відповідачем доводи у спростування позовних вимог не знайшли свого підтвердження та по суті встановлених порушень не стосуються.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За наведених обставин у сукупності, судом встановлено, що ТОВ «Агропромислове підприємство «Спектр-Агро» не дотримано вимоги природоохоронного законодавства, що має наслідком застосування до підприємства заходів реагування, у зв`язку із чим суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області обґрунтованими та такими, що доводами відповідача не спростовані. Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовна вимога про стягнення судового збору з відповідача не може бути задоволена з огляду на положення ст.ст. 132, 139 КАС України.
Так, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч.2 ст. 139 КАС України).
Судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, під час розгляду справи, здійснені не були. Відтак, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 257, 261, 297 КАС України, суд, -

Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Спектр-Агро» про застосування заходів реагування, задовольнити частково;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 червня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 06.06.2019 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун