Справа № 280/5090/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5090/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. в адміністративній справі №280/5090/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: -Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр", про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н ОВ И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просила: визнати противоправним рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції здійснені: 19.05.2016р. ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок № НОМЕР_1 у сумі 75000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016"; 19.05.2016р. ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок № НОМЕР_1 у сумі 229,49 грн. з призначенням платежу "Повернення процентів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016"; зобов`язати відповідача надати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 75229,49 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), які були переказані: 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок № НОМЕР_1 у сумі 75000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016"; 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок № НОМЕР_1 у сумі 229,49 грн. з призначенням платежу "Повернення процентів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаржник стверджує про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача, є вкладом. Також, апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про правомірність розрахункових операцій з переказу ТОВ «ІРЦ» на рахунок позивача, та їх відповідність законодавству є передчасними та такими, що не відповідають обставинам справи. Крім того відповідач зазначає, що даний позов подано поза межами строку позовної давності.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

20 січня 2016 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та ПАТ "Банк Михайлівський" (банк) укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-015-000002435, за умовами якого банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а Клієнт зобов`язується оплачувати послуги банку. У той же день, між позивачем (сторона 1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (сторона 2) укладено договір №980-015-000178667, за умовами якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн., порядку та на строк не більше 183 днів, а сторона-2 зобов`язується повернути кошти строні-1 та виплачувати проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором на рахунок позивача, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський". 19 травня 2016 року ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на виконання умов договору, укладеного з позивачем, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 були переведені кошти у сумі 75 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-00078667 від 20.01.2016" та у сумі 229,49 грн. з призначенням платежу "Повернення процентів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016". На підставі Рішення Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення №812 від 23.05.2016 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". З 23 травня 2016 на підставі Рішення Національного банку України про визнання ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" неплатоспроможним Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення №1213 від 12.07.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та делегування повноважень ліквідатора банку". Рішенням № 1702 від 01 вересня 2016 року виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" на ОСОБА_2 з 05 вересня 2016 року. У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рішення №1213 від 12.07.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та делегування повноважень ліквідатора банку" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 15.07.2016 розпочав виплати коштів вкладникам зазначеного банку. За зверненням позивача до відповідача, останній листом від 31.10.2018 №ЗГ1(К)3873 повідомив, що зарахування 19.05.2016 року коштів на рахунок № НОМЕР_1 з ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" № НОМЕР_3 в сумі 229,49 грн. та в розмірі 75 000,00 грн., що відображене в даній інформаційній довідці є нікчемним правочином в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за Договором №980-015-000178667 від 20.01.2016. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів. Таким чином, на Ваш рахунок було безпідставно та в порушення вимог діючого законодавства України зараховано кошти, що належать ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ". Право власності на такі кошти у Вас не виникає, а отже подальше здійснення Вами, будь-яких дій по розпорядженню коштами, що належать ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ", також є нікчемними. У відповідності до вимог ст.216 Цивільного кодексу України, сума коштів 75229,49 грн. має бути повернута ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти, повернуті ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, є вкладом в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), рахунок позивача мав бути включеними до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у відповідача не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, 19 травня 2016 року ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на виконання умов договору №980-015-000178667 укладеного з позивачем, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 були переведені кошти у сумі 75 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-00078667 від 20.01.2016" та у сумі 229,49 грн. з призначенням платежу "Повернення процентів згідно з договором №980-015-000178667 від 20.01.2016".

Скаржник стверджує, що суми, які були повернуті від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, не є вкладом у розумінні п. 3 та п. 4 ч. 1 статті 2 Закону №4452-VI, оскільки кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позивача, як позикодавця. На думку відповідача, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" не мають відношення до вкладу.

Колегія суддів вважає такі доводи неспроможними, оскільки доказів порушення вимог чинного законодавства при внесенні на рахунок позивача грошових коштів, суду не надано. Нікчемність банківських операцій апелянт обґрунтовує тим, що між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" були укладені 18.05.2016 року договори відступлення права вимоги №1805 та 19.05.2016 року № 1, внаслідок яких Банк провів кредитну операцію з юридичною особою на суму 870000000 грн. та 561585182,51 грн., чим порушив обмеження, застосовані постановою Національного банку України № 917/БТ від 22.12.2015 року. Проте, наведені доводи, на думку колегії суддів, не узгоджуються з положеннями Закону № 4452-VI.

Так, статтею 38 цього Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Жодна з наведених Законом № 4452-VI підстав, за наявності яких договір, який був укладений між позивачем та Банком, міг би бути визнаний нікчемним, апелянтом не зазначена. Крім того, нікчемність договорів, укладених між Банком та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", не свідчить про нікчемність договору банківського рахунку з позивачем, оскільки документи, які свідчать про пов`язаність цих угод або проведення банківських операцій (перерахування грошових коштів з рахунку/на рахунок позивача) на виконання договорів між Банком та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", суду не надано.

Таким чином, бездіяльність, яка була допущена відповідачем щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №980-015-000178667 від 20.01.2016, є, на думку колегії суддів, протиправною.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що даний позов подано поза межами строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 стаття 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за зверненням ОСОБА_1 до відповідача, позивачем було отримано відповідь від 31.10.2018. Доказів отримання позивачем раніше інформації щодо непоширення на його рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" гарантій Закону №4452 відповідачем не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду із позовом у межах строку, визначеного законом.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 р. в адміністративній справі №280/5090/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук