Справа № 120/1222/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 травня 2019 р. Справа № 120/1222/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи: Бешлея І.В.,

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21100)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1, МВС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС у Вінницькій області (далі - третя особа УМВС у Вінницькій області) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на виконання рішення суду від 05.10.2018 в адміністративній справі №0240/2755/18-а 05.02.2019 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з заявою про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850). УМВС України у Вінницькій області був поданий до МВС України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проте, департамент фінансово-облікової політики МВС України, листом за вихідним № 15/2-1025 від 18.03.2019, надіслав висновок від 12 березня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, зазначаючи, що матеріали ОСОБА_1 не відповідають вимогам пункту 4 Порядку № 850.

Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні йому допомоги як інваліду 2-ї групи внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, порушує його права та законні інтереси у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.04.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк недоліки вказані в ухвалі суду від 12.04.2019 позивачем усунуто.

Згідно ухвали суду від 26.04.2019 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для подання пояснень.

У встановлений судом строк 15.05.2019 представником третьої особи подано відзив на позовну заяву, згідно якого третя особа заперечує проти задоволення позову та вказує, що оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850 немає, у зв`язку з встановленням вперше позивачу третьої групи інвалідності 20.04.2012.

Також, вказує, що ОСОБА_1 отримав своє право на отримання одноразової грошової допомоги у 2012 році та реалізував його, також, законодавчо встановлено обмеження строку на отримання допомоги у три роки. Наявне лише право особи на отримання грошової допомоги в більшому розмірі у випадку, встановлення вищої групи інвалідності, однак вказане право обмежене у часі терміном у 2 роки. Проведення виплати одноразової грошової допомоги у випадках, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, зазначеним Порядком не передбачено.

Отже, ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області не допущено протиправних дій чи бездіяльності щодо ОСОБА_1 , адже відповідно до вимог Порядку №850, було отримано документи на призначення одноразової грошової допомоги, сформовано висновок та направленого його до МВС України. Однак, рішення щодо затвердження висновку, призначення та виплати одноразової грошової допомоги не є повноваженнями УМВС України у Вінницькій області ( а.с. 45 61 ).

15.05.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позову вказуючи, що рішенням суду від 05.10.2018 у справі №0240/2755/18-а МВС України було зобов`язане повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до п. 9 Порядку №850. На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 у справі № 0240/2755/18 МВС України 12.03.2019 затверджено висновок про відмову у призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Таким чином, МВС України вважає, що виконало судове рішення щодо ОСОБА_1 у справі №0240/2755/18-а.

Щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України працівникам територіальних підрозділів відповідач вказує, що таке не передбачене чинним законодавством, оскільки Міністерство уповноважене лише приймати рішення. Крім того, відповідач вказує, що виплата одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК обмежено законодавцем терміном 2 роки. Оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови №850 немає ( а.с. 64 71).

У судовому засіданні позивач просив його позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Відповідач у судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України справ з 1986 по 1996 рік та з 2009 по 11 квітня 2012 рік на різних посадах.

Наказом начальника УМВС України у Вінницькій області №25 о/с від 11.04.2012 року капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області, відповідно до пункту "а" статті 65 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у відставку.

20.04.2012 року медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності та встановлено 50 % втрати працездатності.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 13.03.2012 року №В-99, Військово-лікарською комісією УМВС України у Вінницькій області встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків.

26.09.2016 року за наслідками повторного проходження медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності безстроково та встановлено 75 % втрати працездатності у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням службових обов`язків.

04.06.2018 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Управлінням МВС України у Вінницькій області складено та направлено до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та пункту 3.2 Порядку № 850.

Листом № 15/2-2475 від 04.07.2018 департаментом фінансово-облікової політики МВС України області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були повернуті на підставі п. 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року.

Щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повідомлено листом голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 12.07.2018 року №373/22-2018.

Вважаючи дії МВС України та Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про відмову в призначені одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 в справі №0240/2755/18-а, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову № 15/2-2475 від 04 липня 2018 року Міністерства внутрішніх справ України що, полягає у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням службових обовязків. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 "Порядоку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, по заяві ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України від 04.06.2018 року. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду позивач 05.02.2019 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з заявою про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

УМВС України у Вінницькій області був поданий до МВС України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проте, департамент фінансово-облікової політики МВС України листом за вихідним №15/2-1025 від 18.03.2019 надіслав затверджений висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, посилаючись на пункт 4 Порядку № 850. Вказавши, що під час розгляду матеріалів заяви з`ясовано, що при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 20.04.2012 установлено 3-ю групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, у зв`язку з чим виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 19575 грн. Під час повторного огляду МСЕК 26.09.2016 йому установлено 2-у групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком дворічний термін.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у прийнятті рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 26.09.2016 року 2-ї групи інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 6 ст. 23 Закону України Про міліцію № 565-XII від 20.12.1990 встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про міліцію Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п. 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи за результатами первинного обстеження МСЕК позивачу 20.04.2012 року встановлено 3 групу інвалідності, травма, повязана з виконанням службових обов`язків, ступінь втрати професійної працездатності 50%.

За результатами повторного обстеження МСЕК позивачу 26.09.2016 року встановлено 2 групу інвалідності, травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, додатково 25% втрати професійної працездатності.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Так як з 26.09.2016 у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв`язку з встановленням йому як працівнику міліції другої групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, він звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 20 )

За висновком УМВС України в Вінницькій області, складеним на підставі п. 3.2 Порядку №850, позивачу призначено одноразову грошову допомогу (з урахуванням раніше виплаченої суми) в розмірі 270425 грн. ( а.с. 21 ).

Зазначений висновок управлінням УМВС України в Вінницькій області було подано для затвердження Департаменту фінансово-облікової політики МВС України ( а.с. 21 ).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Тобто, обов`язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на ліквідаційну комісію УМВС України у Вінницькій області.

Згідно п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України, листом за вихідним № 15/2-1025 від 18.03.2019, надіслав висновок від 12 березня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, зазначаючи, що матеріали ОСОБА_1 не відповідають вимогам пункту 4 Порядку № 850.

За змістом цього листа вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 Порядку № 850.

Згідно з п. 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відмова від 12.03.2019 року ґрунтується на тому, що виплату одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК обмежено законодавцем терміном 2 роки. Оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Враховуючи встановлені по справі обставини суд вважає, що така відмова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

-учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

-учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

-навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

-подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Жодна із таких підстав не може бути причиною у відмові позивачу в нарахуванні та отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки відповідачем, представником третьої особи не надані відповідні докази.

Відповідач внаслідок помилкового трактування змісту п. 4 Порядку № 850 порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, п. 3 Порядку № 850 встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги:

- загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків;

- установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

- часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.

Зазначені підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Таким чином, при установленні працівникові міліції вищої групи інвалідності, зв`язок якої зі службою в органах внутрішніх справ встановлений компетентним органом, такий працівник має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 незалежно від часу встановлення первинної групи інвалідності.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання рішення МВС України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків підлягають задоволенню.

Посилання ж відповідача та третьої особи у своїх відзивах на адміністративний позов на положення пункту 4 Порядку № 850, як на підставу для відмови у задоволенні позову та правове обґрунтування своїх дій є помилковим, з огляду на наступне.

Положення зазначеного пункту Порядку № 850, не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження щодо визначення розміру такої допомоги в залежності від часу повторного медичного огляду, в результаті якого встановлена вища група чи інша причина інвалідності або більший відсоток втрати працездатності.

Вказана норма Порядку № 850 регулює лише порядок визначення розміру допомоги, проте не встановлює підстави для її призначення та виплати.

Відтак, зазначена вище норма Порядку № 850 не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" та підставою для відмови у затвердженні висновку управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про її призначення.

Надаючи правову оцінку діям та рішенню відповідача суд виходив з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність відмови позивачу щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дій суб"єкта владних повноважень протиправними та зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд приходить до переконання, що наявні всі підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до норм статті 139 КАС України, враховуючи відсутність документально підтверджених понесених позивачем судових витрат питання по їх стягнення не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2019 року у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (лист Департаменту фінансово - облікової політики МВС України від 18 березня 2019 року № 15/2-1025 ).

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв"язку з встановленням 26.09.2016 року II групи інвалідності, внаслідок травми, пов"язаної з виконанням службових обов"язків, відповідно до підпункту 2 пункту 3 "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ).

Третя особа: управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна