Справа № 500/275/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3630/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Мірінович У.А., час проголошення судового рішення 12 год 00 хв у м. Тернополі, дата складання повного тексту судового рішення 21 лютого 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Тернопільське ОУПФУ, відповідач), яким йому відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 90% від цієї винагороди та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з 01.01.2018 в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 грн, з 01.01.2018 до дати встановлення нового прожиткового мінімуму.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Тернопільське ОУПФУ подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 (далі - Порядок №3-1), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а тому вимога про проведення перерахунку з 01.01.2018 безпідставна. Покликається на Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» №2415-VIII від 15.05.2018 (набрав чинності 22.07.2018) (далі - Закон №2415-VIII), яким внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017, як розрахункової величини. Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Особи, які беруть участь по справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що з 29.12.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Тернопільському ОУПФУ та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII).

На підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2017, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017, позивач з 29.12.2016, перебуваючи на обліку у Тернопільському ОУПФУ, отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII в розмірі 90%.

У зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди, 15.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, за результатами розгляду якої, відповідач листом №443/П-11 від 18.01.2019 відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Крім того, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача складає 80% і якщо виходячи з цього проводити перерахунок, то сума утримання є меншою, ніж т,а що призначена раніше, у зв`язку з чим проводити перерахунок недоцільно.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значенням для справи, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України громадянам надано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до ч.4, 5 ст.142 Закону №1402-VIII, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч.1 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

21.07.2018 було опубліковано Закон №2415-VIII, який набрав чинності з 22.07.2018, відповідно до якого були внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016, зокрема, в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону слово та цифри « 1600 гривень» змінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

У рішенні від 01.11.2018 по справі №0640/3835/18 Верховний Суд зазначив, що оклад судді є однією зі складових суддівської винагороди, а 15.05.2018 Законом №2415-VIII були внесені зміни до пункту 3, розділу 11 Закону №1774-VIII та встановлено порядок обчислення грошової винагороди судді з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Отже, цим Законом передбачено необхідність перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи з цієї розрахункової величини, яка в майбутньому може змінюватись. Зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Як зазначено у п.2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону №2415-VII в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини, починаючи з 01.01.2017.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становив 1762 гривні.

Отже, з огляду на викладене вище, з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Як видно з довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5074/18 від 14.08.2018, суддівська винагорода позивача складає 32 949,40 грн, у тому числі посадовий оклад 19382,00 та 13567,40 грн доплата за вислугу років.

Вказана довідка містить в собі перелік складових суддівської винагороди у відповідності до вичерпного переліку, наведеного в Законі України «Про судоустрій та статус суддів».

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з суми 32 949,40 грн, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача надалі, при зміні складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від зміненої суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, судом апеляційної інстанції не переглядаються, оскільки позивачем рішення в цій частині не оскаржується.

Посилання скаржника на пункт 4 розділу ІІ Порядку №3-1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в наданій позивачем довідці чітко зазначена дата виникнення у нього права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2018, при цьому, відповідач прийняв вказану довідку до виконання, однак здійснив перерахунок не з 01.01.2018, а лише з 01.08.2018.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що Верховним Судом ухвалою від 21.02.2019 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №200/865/19-а, що відповідає ознакам типової, визначених п.21 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки : позивачами у них є судді у відставці, яким призначено щомісячне довічне грошове утримання; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на обліку в якому перебувають позивачі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із виникненням права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання після набрання чинності Законом №2415-VІІІ); позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії (рішення) та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з моменту виникнення права на такий перерахунок), а згідно ухвали Верховного Суду від 18.03.2019 закрито провадження у зразковій справі, оскільки Управління ПФУ в добровільному порядку 21.02.2019 здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 229, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року по справі №500/275/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 18.06.2019.