Справа № 500/2639/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5213/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Мурована І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року (ухвалене головуючим суддею Дерех Н.В. о 10 год. 58 хв. у м. Тернопіль, повний текст судового рішення складено 04 березня 2019 року) у справі № 500/2639/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 09.10.2018 про сплату штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що оскаржене податкове повідомлення - рішення винесене без аналізу фактичних обставин справи, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Позивач зазначає, що одразу після зняття арешту з рахунків ПАТ «Тернопільміськгаз», було сплачено єдиний соціальний внесок за травень-червень 2018 року. Крім цього вважає, що постанова про арешт коштів від 02.05.2018 унеможливила реалізацію обов`язків позивача зі сплати єдиного внеску. Тобто, на думку позивача, між зазначеною постановою та оскаржуваним рішенням контролюючого органу є причинно-наслідковий зв`язок, що виключає вину позивача щодо несвоєчасної сплати єдиного внеску. Враховуючи наведене, просить оскаржуване рішення скасувати, а позов задовольнити повністю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1 м. Тернопіль, ) № від 09.10.2018.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасна сплата єдиного внеску жодним чином не пов`язана з діями чи бездіяльністю ПАТ «Тернопільміськгаз» - платника податків або його фінансовим станом, оскільки він взагалі був позбавлений можливості сплатити єдиний внесок, з незалежних від нього причин, а саме в даному випадку постанова про арешт коштів боржника унеможливила виконання позивачем обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що фактична сплата єдиного внеску самостійно визначеного платником грошового зобов`язання все ж здійснювалось, однак після спливу граничного строку сплати таких зобов`язань. Крім цього зазначає, що така сплата здійснювалась і у період в який, як зазначає позивач сплати він не здійснював та не міг здійснювати.

Апелянт в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 09.10.2018 відповідачем винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, яким за період з 21.06.2018 до 09.08.2018 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовано до позивача штраф у розмірі 99946, 82 грн та пеню у розмірі 11616, 34 грн.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 21.11.2018 № 37839/6/99-99-11-02-02-25, рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 09.10.2018 № залишено без змін, а скаргу ПАТ «Тернопільміськгаз» - без задоволення.

Позивач, вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, який дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Приписами п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання платниками єдиного внеску обов`язку по його своєчасній сплаті має наслідком застосування до останніх фінансових санкцій у вигляді штрафу та нарахування пені.

Як свідчать встановлені обставини справи, факт несвоєчасного перерахування єдиного внеску у період з 21.06.2018 до 09.08.2018 позивачем не заперечується.

Однак, на переконання позивача, у податкового органу було відсутнє право по нарахуванню йому штрафних санкцій та пені, та як наслідок, прийняття оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

02.05.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державно виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №54518213, якою накладено арешт на кошти ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», що містяться на всіх рахунках в банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в межах суми стягнення - 71248628,06 грн.

В подальшому, позивач звернувся до Господарського суду Тернопільської області зі скаргою, однак ухвалою від 25.05.2018 у справі №921/43/17-г/ 5 в задоволенні скарги ПАТ «Тернопільміськгаз» відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2018 зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. зняти арешт з коштів ПрАТ газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, які необхідні і призначені для оплати праці працівникам ПрАТ «Тернопільміськгаз» та сплати обов`язкових платежів до бюджету України. В решті скарги відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. від 07.08.2018 року знято арешт з коштів ПрАТ «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, які необхідні і призначені для оплати праці працівникам ПрАТ «Тернопільміськгаз» та сплати обов`язкових платежів до бюджету України, який було накладено на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 02.05.2018 ВП №54518213.

Після цього, позивачем сплачено Єдиний соціальний внесок за травень - червень 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2137 від 09.08.2018.

Керуючись наведеним вище позивач, з чим і погодився суд першої інстанції, вказував, що в даному випадку постанова про арешт коштів боржника унеможливила виконання позивачем обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску.

Разом з цим на переконання колегії суддів такі доводи позивача та висновок суду першої інстанції є помилковим і спростовується наступним.

Так згідно долучених до матеріалів справи доказів, позивачем було самостійно нараховано грошове зобов`язання зі сплати єдиного внеску за травень 2018 року у сумі 344192, 58 грн (рядок 1 ІКП «1344192.58] Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл.термін спл. пот.рік) Нарахування єдиного внеску N від 12.06.2018 терм.спл. 20.06.2018». (а.с. 107 -109)

На сплату самостійно визначеного розмірі грошового зобов`язання з єдиного внеску (термін сплати до 20.06.2018) платник здійснив наступні платежі:

Рядок 17 ІКП «Зараховано 26.06.2018 [14920] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N ПНІ5727933 від 26.06.2018» - у сумі 14920, 00 грн;

Рядок 21 ІКП «Зараховано 26.06.2018 [14940] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N (а)2РL352143 від 26.06.2018» - у сумі 14940, 00 грн;

Рядок 25 ІКП «Зараховано 27.06.2018 [14510] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N ПНІ5751123 від 27.06.2018» - у сумі 14510, 00 грн;

Рядок 29 ІКП «Зараховано 27.06.2018 [14500] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N (а)2РЬ897725 від 27.06.2018» - у сумі 14500, 00 грн;

Рядок 34 ІКП «Зараховано 17.07.2018 [14990] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N (а)2РL514153 від 17.07.2018» - у сумі 14990, 00 грн.;

Рядок 38 ІКП «Зараховано 18.07.2018 [14980] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N (а)2РL347487 від 18.07.2018» - у сумі 14980, 00 грн.

За червень 2018 року позивачем було самостійно нараховано грошове зобов`язання зі сплати з єдиного внеску у сумі 337825, 30 грн (рядок 42 ІКП «[337825.3] Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл.термін спл. пот.рік) Нарахування єдиного внеску N від 09.07.2018 терм.спл. 20.07.2018».

Як вказує апелянт та підтверджується матеріалами справи, що на момент визначення грошового зобов`язання з єдиного внеску за червень 2018 року з граничним терміном сплати 20.07.2018 ПАТ «Тернопільміськгаз» існувала заборгованість у розмірі 73068, 82 грн (Рядок 41 ІКП) (161908, 82 грн - 88840, 00 грн (сума сплати згідно рядків 17,21,25,29,34,38 ІКП) = 73068, 82 грн).

На сплату самостійно визначеного розмірі грошового зобов`язання з єдиного внеску (термін сплати до 20.06.2018) з урахуванням суми недоїмки (Рядок І ІКП) платник здійснив наступні платежі:

Рядок 45 ІКП «Зараховано 09.08.2018 [185000] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N 2130 від 09.08.2018» - у сумі 15000, 00 грн;

Рядок 52 ІКП «Зараховано 09.08.2018 [312000] Сплата суми податків і зборів / єдиного внеску Платіжне доручення N 2137 від 09.08.2018» - у сумі 2000, 00 грн.

Відтак з огляду на зазначене вище, фактична сплата єдиного внеску самостійно визначеного платником грошового зобов`язання все ж здійснювалась, однак після спливу граничного року сплати таких зобов`язань.

Крім цього така сплата здійснювалась, у період, в який, як зазначає позивач, сплати він не здійснював та не міг здійснювати.

Також потрібно зазначити, що згідно як вже згадувалось 02.05.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державно виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №54518213, якою накладено арешт на кошти ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», що містяться на всіх рахунках в банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в межах суми стягнення - 71248628,06 грн.

Як слідує з цієї постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в наступних банківських установах: Філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» код банку 338545, ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» код банку 380805, Тернопільській філії ПАТ Комерційного банку «Приавтбанк» код банку 320478, ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» код банку 320478, ПАТ «Державний експортно імпортний банк» код банку 322313 а всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. (а.с. 18)

Разом з цим до матеріалів справи долучено список, а саме дані про банківські рахунки позивача (код ЄДРПОУ - 21155959) з яких вбачається, що згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №54518213, якою накладено арешт на кошти ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» такий арешт накладено не на всі банківські рахунки, що в свою чергу вказує на можливість позивача у строки встановленні Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вчасно здійснити сплату єдиного внеску.

З огляду на наведене вище апеляційний суд дійшов висновку, беручи до уваги той факт, що у період, в який, як зазначає позивач, сплати він не здійснював та не міг здійснювати така сплата все ж здійснювалась, однак після спливу граничного року сплати таких зобов`язань та те, що не на всі банківські рахунки позивача було накладено арешт, у позивача була реальна можливість вчасно здійснити сплату єдиного внеску, що в свою чергу спростовує доводи позивача і є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 500/2639/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 18 чернвя 2019 року