Справа № 480/1513/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2019 р. справа № 480/1513/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.
представника позивача - ОСОБА_1 .
представника відповідача - Пишного Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1513/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест"
до Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДФС у Сумській області направило до суду відзив на позов, у якому зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України погашення податкового боргу це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу. - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання. Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів па відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу га/або грошових зобов`язань. Також, у разі погашення суми податкового боргу (його частини) іншим шляхом, зокрема при поданні платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах. Тому Головне управління ДФС у Сумській області вважає правомірним нарахування пені ТОВ «Сумиспортінвест» у розмірі 169328,41 грн.
Представник позивача Шевченко ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача Пишний Р.Ю. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З огляду на коригування позивачем податкових зобов`язань у зв`язку з самостійним виявленням помилок у звітності, Головним управлінням ДФС у Сумській області в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» зменшено суму зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за вересень-грудень 2015 року, 2016 рік, 2017 рік, лютий 2018 року.
На суму зменшеного податкового зобов`язання у розмірі 1006773,09 грн. відповідачем в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» нараховано пеню у загальному розмірі 169328,41 грн.
Тобто, на думку податкового органу, поданням уточнюючих декларацій позивач погашав борг зі сплати земельного податку. При цьому, з урахуванням несвоєчасності погашення боргу, товариству «Сумиспортінвест» була нарахована пеня.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, ТОВ «Сумиспортінвест» звернулося до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
За приписами п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Водночас, за приписами п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Таким чином, виходячи з положень ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, в тому числі помилково чи надмірно сплачені суми, майно платника податків.
При нарахуванні пені відповідачем не враховано, що декларація не являється платіжним документом, а дата коригування грошових зобов`язань не являється датою погашення (сплати) коштів.
Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
За приписами п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, тобто визначається (узгоджується) сума податкового зобов`язання щодо кожного окремого податку, а у випадках, коли платник виконує функцію податкового агента як роботодавець, є документом, що свідчить про суми нарахованого, виплаченого доходу на користь платників податків - фізичних осіб, а також суми утриманого та/або сплаченого податку до бюджету (зокрема, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб). Пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлює обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.35.1 ст. 35 Податкового кодексу України). Згідно з п. 9.3 ст. 9 Податкового кодексу України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України. Частиною п`ятою статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України. Відповідно до підпункту 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунковим (платіжним) документом є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.
Статтею 22 вказаного Закону серед видів розрахункових документів зазначено: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер.
Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється оплата грошового зобов`язання, в той же час не підтверджує самого факту сплати (погашення) боргу.
Тому подання уточнюючої декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), якою зменшено суми самостійно визначених грошових зобов`язань, не є оплатою боргу з плати за землю для цілей нарахування пені, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, в даному випадку шляхом їх зменшення з огляду на самостійне виявлення помилки.
Стосовно вимог про зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника із земельного податку з юридичних осіб в частині зменшення пені у сумі 169328,41 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі по тексту - Порядок), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
Згідно пункту першого Розділу І Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетам та цільовими фондами.
За приписами пунктів 3-5 Розділу І Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.
Відповідно до пункту 4 глави 2 Розділу II Порядку після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.
З матеріалів справи вбачається, що нарахування пені проведене контролюючим органом в інтегрованій картці платника податку в ІС «Податковий блок» в автоматичному режимі. Будь-яке окреме рішення щодо нарахування пені відповідачем не приймалося.
Отже, протиправні дії Головного управління ДФС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці платника пені, фактично формує податкові зобов`язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану ТОВ «Сумиспортінвест» як платника податків.
Враховуючи протиправність дій Головного управління ДФС у Сумській області щодо нарахування в інтегрованій картці ТОВ «Сумиспортінвест» з плати за землю у сумі 169 328,41грн., належним способом захисту, що відновить порушені права Позивача є проведення коригування даних інтегрованої картки в частині нарахованої Відповідачем пені.
До аналогічного висновку про наявність належного способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків дійшов Верховний суд у постанові від 20.02.2018р. по справі №826/6810/16 (адміністративне провадження МК/9901/4928/17).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Головного управління ДФС у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності своїх дій щодо нарахування позивачу пені із земельного податку з юридичних осіб.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ст.139 КАС України).
Відповідно до платіжного доручення № 142 від 22.04.2019 позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3842грн. (а.с. 4).
Суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиспортінвест» сплачений судовий збір в сумі 3842 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиспортінвест" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення виготовлений 14.06.2019.