Справа № 420/6733/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6733/18

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. Дата і місце ухвалення: 19.03.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді про результати розгляду клопотання про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді про результати розгляду клопотання від 02.11.2018 року про надання позивачу, як учаснику бойових дій, безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 гектара, в порядку та строки, визначені ст.118 Земельного кодексу України.

Також, позивач просив в порядку ст.134 КАС України стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9570 грн.

Позов обґрунтовував тим, що відповідь на заяву від 02.11.2018 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Одеської області, надано Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області після спливу строку, встановленого ст.118 ЗК України. Зазначене, на думку позивача, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо належного виконання покладених на нього чинним законодавством обов`язків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо ненадання відповіді про результати розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2018 року про надання, як учаснику бойових дій, безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 гектара, в порядку та строки визначені ст.118 Земельного кодексу України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить змінити рішення від 19.03.2019р. у відповідній частині та стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9570 грн.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при здійсненні розподілу судових витрат судом першої інстанції не враховано, що Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. втратив чинність. У зв`язку з цим, на підставі чинного законодавства сторони вправі обумовити цінову політику наданих та отриманих послуг самостійно. При цьому, кожен адвокат має сам оцінювати вартість свого часу, складність того чи іншого завдання та готовність надавати ту чи іншу послугу за певну суму коштів.

Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язанні з підготовкою відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Відповідач, в свою чергу, висловив лише своє міркування щодо безпідставності вимоги про стягнення з нього витрат на правничу допомогу, однак жодним чином їх не обґрунтував, а також не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої дороги адвоката, як того вимагають положення ч.7 ст.134 КАС України.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тобто в частині розподілу судових витрат без надання правової оцінки правильності висновкам суду першої інстанції по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

При зверненні з позовом до суду позивачем було заявлено дві позовних вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо ненадання відповіді про результати розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2018 року про надання позивачу, як учаснику бойових дій, безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 гектара, в порядку та строки, визначені ст.118 Земельного кодексу України, а також зобов`язання надати відповідь щодо результатів розгляду клопотання від 02.11.2018 року.

Також, ОСОБА_1 у поданій позовній заяві просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5070 грн.

В підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- договір №19/12 про надання правничої допомоги від 19.12.2018р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Маліченко Д.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1142, виданого 04.01.2012р. ВККА Полтавської області. Відповідно до пункту 1.1. вказаного Договору позивач доручив, а його представник взяв на себе зобов`язання надавати позивачу правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення певних дій та відшкодування витрат на правову допомогу тощо. Згідно п. 4.1 зазначеного Договору, вартість за надання правничої допомоги, тобто правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав та свобод людини і громадянина, захисту цих прав та свобод, їх відновлення у разі порушення, становить 900 (дев`ятсот) гривень за годину надання Адвокатом: правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання запитів, заяв (у тому числі до Європейського суду з прав людини, скарг, звернень, клопотань, інших процесуальних документів правового характеру; вивчення/ознайомлення/аналіз наданих Клієнтом матеріалів (доказів), підбір нормативної бази; здійснення представництва інтересів Клієнта в судах, других державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення тощо;

- звіт №20/12 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, згідно якого адвокатом витрачено 5 годин 38 хвилин на проведення консультацій з клієнтом, підбір нормативної бази, аналіз судової практики, написання позовної заяви, роздрукування її копій відповідно до кількості учасників справи та надіслання її до суду. Загальна вартість виконаної роботи становить 5070 грн.;

- квитанцію про оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 5070 грн.

Також, позивачем надано до суду докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з підготовкою та поданням 20.02.2019р. відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на суму 4500 грн., а саме:

- звіт №14/02 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, згідно якого адвокатом витрачено 5 годин;

- квитанцію про оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 4500 грн.

Суд першої інстанції, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, виходив з того, що у наданому адвокатом розрахунку (звіт №20/12) не було належним чином враховано витрачений ним час на вчинення вказаних дій, пов`язаних з підготовкою та розглядом справи, в тому числі по кожному із наведених пунктів із зазначенням періоду надання послуги, фактичного часу, витраченого на її надання, враховуючи наявність сталої судової практики по цій категорії справ, необхідність вчинення саме таких дій адвокатом для вирішення справи, кількість судових засідань, в яких прийняв участь адвокат по справі, тощо, а тому суд не погодився із сумою понесених витрат в розмірі 5070,00 грн., як такою що є повністю об`єктивно підтвердженою належними доказами та розрахунками. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що справедливим розміром фактично понесених витрат на професійну правову допомогу по цій справі є сума 1921,00 грн., що дорівнює одному прожитковому мінімуму для працездатних громадян, яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не може погодитися з обґрунтованістю таких висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень ст.134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З вказаних норм слідує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у даній справі лежить на Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області, яке не надало жодного обґрунтування того, що витрати позивача на правничу допомогу є не співмірними.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором про надання правничої допомоги. На користь такого висновку свідчать і положення ч.3 ст.139 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи при підготовці позовної заяви та відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області предметом судового розгляду було дві позовні вимоги ОСОБА_1 .

Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2019р., на підставі п.2 ч.1 ст.238 КАС України, закрито провадження у справі в частині вимог позову про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 відповідь про результати розгляду клопотання від 02.11.2018 року про надання позивачу, як учаснику бойових дій, безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 гектара, в порядку та строки, визначені ст.118 Земельного кодексу України.

Таким чином, оскільки надані позивачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу стосуються звернення до суду та обґрунтування двох позовних вимог, по одній з яких закрито провадження у справі, а одну задоволено оскаржуваним судовим рішенням від 19.03.2019р., колегія суддів доходить висновку, що з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 половина понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, що становить 4785 грн.

На підставі викладеного, з урахуванням наданих доказів, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а також порушено норми процесуального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє таку скаргу та вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року викласти в наступній редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4785 (чотири тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн.»

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 червня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук