Справа № 120/46/19-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/46/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

13 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Сушка О.О. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинського Юрія Івановича на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (час ухвалення рішення та дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - не зазначено, місце ухвалення рішення - м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинського Юрія Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправним дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинського Юрія Івановича стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 . виконавчого збору в сумі 152994,47 грн. по виконавчому провадженню ВП №57707049 та скасувати наведену постанову Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинського Юрія Івановича про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області Макушинського Ю.І. стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 . виконавчого збору в сумі 152994,47 грн. по виконавчому провадженні ВП№ 57707049 та скасовано постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області Макушинського Юрія Івановича про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 . виконавчого збору в сумі 152994,47 грн. по виконавчому провадженні ВП№ 57707049.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Не погодившись із зазначеним рішенням, головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинський Ю.І. подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Так, у апеляційній скарзі скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки державним виконавцем за час перебування виконавчого документа у відділі було вжито ряд заходів примусового виконання передбачених Законом України "Про виконавче провадження" щодо добровільного виконання рішення суду боржником, проте ці обставини залишились поза увагою суду.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційну скаргу на законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних мотивів.

14 липня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Індустріально-експорний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк » було укладено Кредитний договір № 103/709103, згідно якого 14 липня 2008 р. Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 66 600,00 дол. США. зі сплатою 13,4 % річних на умовах визначених договором на оплату за нерухоме майно (квартиру), строком з 14 липня 2008 року до 01 липня 2022р., а позивач отримав даний кредит та зобов`язався повернути його зі сплатою щомісячно по кредиту до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту по 396,43 дол. США та відповідною сумою відсотків згідно Додатку № 1 до Кредитного договору «Графік погашення заборгованості за кредитним договором».

14 вересня 2009 року сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору, яким: продовжено строк користування кредитом до 13.08.2033 р.; змінено Графік погашення заборгованості за Кредитним договором та підписано Додаток № 1 до Кредитного договору

Також у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір поруки № 103/709103 -1 від 14 серпня 2009р.

У зв`язку із порушенням позивачем умов Кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 21.01.2015 року становила - 61577,09 дол. США і 7 799,69 грн., що складається з: строкової заборгованості по кредиту 56618,97 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту 580,37 доларів США, прострочених відсотків 4377,75 долів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків 494,52 доларів США.

Оскільки заборгованість позивачем не погашалась, Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк » звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

Рішенням Вінницького міського суду від 30 вересня 2015 року (справа №12723849/14-ц) постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» суму заборгованості по Кредитному договору - 61577,09 дол. США і 7 799,69 грн., що складається з: строкової заборгованості по кредиту 56618,97 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту 580,37 доларів США, прострочених відсотків 4377,75 долів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків 494,52 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк » судовий збір в сумі 3654,00 гривень.

10 березня 2016 року ОСОБА_1 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26.04.2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою було відмовлено за пропуском строку .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 9.11.2016 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області у справі ОСОБА_1 скасовано, справа передана до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року клопотання ОСОБА_1 та інших задоволено. Поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2015 року.

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду рішенням Вінницького міського суду від 30 вересня 2015 року набрало чинності 05.12.2018 року.

Між тим, до набрання чинності судовим рішенням, рішення суду першої інстанції було звернуто до виконання та у справі видано виконавчий лист №12723849/14-ц .

На виконання судового рішення, постановою державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ Дригантом Г.В. 13.01.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49777782 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 61577,09 доларів США і 7799,69 гривень, а також судового збору на суму 3654,00 гривень.

21 січня 2016 року постановою державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ Дригантом Г.В. прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 152994,47 грн.

26 жовтня 2018 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем був укладений договір про внесення змін №1 до Кредитного договору №103/709103 від 14.07.2008 року. Відповідно до погоджених умов стягувач здійснив часткове прощення суми боргу за наявним кредитом та сторони домовились про припинення в зв`язку із даною обставиною, Кредитного договору за взаємною згодою.

30.10.2018 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» направив до Центрального відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області заяву у якій зазначив, що ОСОБА_1 , станом на 29.10.2018 року заборгованість за наявним кредитним договором погашена у повному обсязі шляхом реалізації спеціальної програми реструктуризації заборгованості, і що суми понесених судових витрат та інших витрат відшкодовано стягувачеві у повному обсязі.

Також, одночасно із даною заявою стягувач направив до відділу ДВС відповідну заяву про повернення виконавчого листа в зв`язку із повним добровільним виконанням боржником - ОСОБА_1 наявного зобов`язання.

Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1-4, 6, 7 і 9 ч.1 ст.37 або закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ (крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27 цього Закону), якщо виконавчий збір не стягнуто.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області Макушинського Ю.І. від 05.11.2018 року виконавче провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором закінчено на підставі п.9 ч.1.ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" ( фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області Макушинським Ю.І. від 15 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження по виконанню постанови ВП№49777782 від 13.01.2016 року видану Вишенським ВДВС Вінницького МУЮ про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 152994,47 грн.

Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки державним виконавцем не вчинено в межах виконавчого провадження жодних заходів примусового виконання рішення, а тому підстави для стягнення з позивача виконавчого збору відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На час відкриття виконавчого провадження чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі ст. 1 якого визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однак, на час прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця від 15 листопада 2018 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) із наступними змінами.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу XІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження, а виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Тобто, якщо виконавче провадження відкрито до набрання чинності Закону № 1404-VIII, то виконавчі дії у виконавчому провадженні до дня винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (завершення виконавчого провадження) проводяться відповідно до Закону № 606-XIV.

Отже, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 . виконавчого збору від 15 листопада 2017 року прийнята державним виконавцем після завершення виконавчого провадження, тобто відповідно до Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1404-VIII передбачено, що постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Інструкція з організація примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, ( із змінами від 02.08.2018, чинними на момент прийняття оскаржуваної постанови) у п. 8 визначає, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Як встановив суд, виконавчий лист судом виданий на виконання рішення Вінницького міського суду від 30 вересня 2015 року (справа №12723849/14-ц), яким постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» суму заборгованості по Кредитному договору - 61577,09 дол. США і 7 799,69 грн. (а.с.109).

Виконавчі провадження про стягнення суми боргу та виконавчого збору постановами від 16.01.2016 р. відкрито лише відносно ОСОБА_1 (а.с.108).

Разом з тим, як встановлено в процесі апеляційного розгляду, у справі № 120/89/19-а на виконання цього ж рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2015 року державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ Скотницькою Л.В. 13 січня 2016 року винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 як з поручителя заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 в сумі 61577,99 дол. США та 7799,69 грн., а також судового збору на суму 3654,00 грн.

19 листопада 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицькою І.В., на підставі виокремлених постанов від 21.01.2016 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 152 629,07 грн. по виконавчому провадженню №57712767 та 365,40 грн. по виконавчому провадженню №57712949.

Тобто, має місце подвійне стягнення суми виконавчого збору у одному і тому ж виконавчому провадженні.

Крім того, як вбачається із змісту постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 152994,47 грн., сума до стягнення не відповідає іншим виконавчим документам, що підтверджується відміткою державного виконавця про перерахування суми виконавчого збору при реалізації належного боржнику автомобіля, і що сума нестягнутого виконавчого збору складає 149 748,78 грн. (а.с.58, 173).

Окрім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, виконавчий лист у справі №127/23849/14-ц видано в порушення вимог ст.431 ЦПК України до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, про що невідомо було боржнику, без участі якого постановлено судове рішення.

Наведені порушення дають підстави суду апеляційної інстанції для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 . виконавчого збору в сумі 152994,47 грн. по виконавчому провадженню ВП №57707049 .

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, проте допустив помилку у мотивуванні висновків.

Допущена помилка може бути виправлена судом апеляційної інстанції шляхом зміни судового рішення в частині мотивів задоволення позову.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити, змінивши його мотивувальну частину наведеними мотивами задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинського Юрія Івановича задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року змінити в частині мотивів задоволення позову відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Сушко О.О. Кузьменко Л.В.