Справа № 812/1540/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року справа №812/1540/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 р. (у повному обсязі складена 02 травня 2019 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області) у справі № 812/1540/18 (головуючий І інстанції суддя Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 812/1540/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі № 812/1540/18 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 21.03.2018 року № 3545-ЛК за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 812/1540/18. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 812/1540/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 21.03.2018 № 3545-ЛК за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вжити заходів щодо усунення порушень причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме невиконанню постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 812/1540/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 21.03.2018 № 3345-ЛК за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області протягом тридцяти календарних днів з дня отримання окремої ухвали надати відповідь до Луганського окружного адміністративного суду. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року залишена без задоволення.

25.04.2019 року позивач звернувся до суду з заявою про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у справі № 812/1540/18, в якій, посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 145, п. 2 ч. 1 ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 5763 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідачем не вжиті заходи та не усунуті причини та умови, що сприяли порушенню закону, а саме, невиконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі № 812/1540/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести виплату перерахованої пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Луганській області від 21.03.2018 № 3545-ЛК за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та окремої ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 у справі № 812/1540/18, що свідчить про невиконання відповідачем процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника процесу та про допущену ним бездіяльність з метою перешкоджання судочинству та згідно зі ст.149 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для вчинення судом до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року заяву позивача про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у справі № 812/1540/18 повернуто ОСОБА_1 без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не довів законність своїх дій, чим порушив ч. 6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства, проігнорував висновки суду апеляційної інстанції від 26.03.2019 у справі № 812/1540/18. Посилаючись на п. 9 ч. 3 ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 145 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що у суду були всі підстави згідно зі ст.149 Кодексу застосувати до відповідача заходи процесуального примусу, а саме накладення штрафу у сумі від 0,3 до трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Сторони до суду не прибули. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 144 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 145 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Статтею 149 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

З загальними правилами, існує дві підстави для застосування заходів процесуального примусу в адміністративному процесі: порушення встановлених у суді правил з урахуванням положень статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України: порушення порядку під час судового засідання - як підстава для попередження чи видалення із зали судового засідання (стаття 146 Кодексу адміністративного судочинства України), накладення штрафу (стаття 149 Кодексу адміністративного судочинства України) та протиправне перешкоджання здійсненню адміністративного судочинства: без повідомлення причин або без поважних причин неподання витребуваних судом письмових, речових чи електронних доказів - як підстава для застосування тимчасового вилучення доказів для дослідження судом (стаття 147 Кодексу адміністративного судочинства України), накладення штрафу (стаття 149 Кодексу адміністративного судочинства України); без повідомлення причин або без поважних причин неявка до суду - як підстава для накладення штрафу (стаття 149 Кодексу адміністративного судочинства України), застосування тимчасового вилучення доказів для дослідження судом (стаття 147 Кодексу адміністративного судочинства України), приводу (стаття 148 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, існування такої правової норми зумовлено призначенням вказаних процесуальних дій в аспекті стимулювання учасників судового процесу до належної поведінки. По суті, підстави та загальний порядок застосування таких заходів створюють умови для виконання учасниками адміністративного процесу правил поведінки в суді та реалізації відповідних процесуальних дій.

Заява позивача містить процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення в адміністративній справі, що передбачено розділом ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені статтею 167 КАС України.

Згідно частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

За змістом частини другої статті 167 Кодексу адміністартивного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 20198 року у справі № 812/1540/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі в порядку, передбаченому 328 кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв