Справа № 1.380.2019.002036
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5188/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року про відмову у забезпеченні позову, ухвалену суддею Коморним О.І. у м. Львові у справі № 1.380.2019.002036 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 04.04.2019 року № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ухвала Львівської міської ради є антиконкурентною дією органу місцевого самоврядування, через яку відповідач здійснив незаконне втручання у господарську діяльність позивача. Позивач вважає, що ця ухвала Львівської міської ради дискримінує суб`єктів господарювання, що здійснюють торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах, що прямо заборонено законом.

23 квітня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на адресу Львівського окружного адміністративного суду подав заяву про вжиття заходів забезпечення поданого позову.

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову, заявник, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , обґрунтовує тим, що оскаржена ухвала Львівської міської ради прийнята за відсутності відповідних повноважень, має очевидні ознаки протиправності, порушує право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, оскільки встановлює не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг. У зв`язку цим, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звертається позивач. Позивач вважає, що є очевидними ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з цією ухвалою суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував та дослідив обставини справи та дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Окрім цього, приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції формально та однобічно зробив висновок про те, що вжиття заходів забезпечення позову не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, оскільки чинність цієї ухвали Львівської міської ради може призвести до безпідставного вилучення тимчасових споруд у позивача.

Свою позицію щодо заяви про вжиття заходів забезпечення позову відповідач не висловив.

У зв`язку з неявкою учасників справи належним чином повідомлених про дату судового засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

10 червня 2019 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від Львівської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник Львівської міської ради по цій справі перебуває у відпустці.

Проте, апеляційний суд вважає, що ця підстава не є поважною, оскільки міська рада мала можливість забезпечити представництво інтересів, зокрема начальником юридичного департаменту, який направив відповідне клопотання про відкладення чи адвокатом.

Апеляційний суд вважає клопотання Львівської міської ради про відкладення розгляду справи безпідставним та залишає без задоволення.

11 червня 2019 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від представника ФОП Баландюха адвоката Лавринів Марії Ярославівни надійшло клопотання відкладення розгляду справа у зв`язку із зайнятістю в цей час у невідкладних слідчих діях.

Однак, заявлене клопотання не підтверджене жодними доказами, а тому апеляційний суд вважає його безпідставним та залишає без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї заяви виходить з наступних міркувань.

Інститут забезпечення позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також вид та способи забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема ст. 150, 151 вказаного кодексу.

За правилами ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1, 2 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу на те, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Зазначені в статті 150 КАС України підстави забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування фактів та обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій суб`єктом, крім того, суд повинен встановити також ознаки очевидності протиправності рішень чи дій суб`єкта, що прийняв таке рішення чи вчинив ці дії з урахуванням доказів наданих заявником на підтвердження своїх вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що Львівською міською радою на пленарному засіданні 18 сесії 7-го скликання Львівської міської ради 04.04.2019 року прийнято ухвалу № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах», згідно з якою:

1) визнано неприпустимим здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах;

2) рекомендовано суб`єктам підприємницької діяльності, зазначеним у додатку 1-А, припинити реалізацію алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом з 01.05.2019 року;

3) районним адміністраціям до 15.05.2019 року доручено провести обстеження тимчасових споруд, у тому числі і зазначених у додатку 1-А, на предмет наявності алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива і уточнені списки подати у департамент економічного розвитку для внесення змін до додатку 1-А до цієї ухвали;

4) у разі продовження суб`єктами підприємницької діяльності реалізації алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах, що підтверджено актами районних адміністрацій, вважати тимчасові споруди такими, що вилучені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, видані їм паспорти прив`язки анульованими та укладені договори оренди окремих конструктивних елементів благоустрою припиненими;

5) районним адміністраціям у разі невиконання суб`єктами підприємницької діяльності вимог цієї ухвали у тримісячний термін вжити заходів щодо демонтажу тимчасових споруд, вилучених з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд.

Таким чином наслідки цієї ухвали у вигляді, як зазначає позивач, припинення господарської діяльності, наступають не одразу, а є результатом настання певних обставин, вчинення послідовних дій, які визначені часовими проміжками і є передумовою припинення господарської діяльності з продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива у тимчасових спорудах.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Водночас, заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить належних обґрунтувань з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії спірного рішення та забороною вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення на виконання спірного рішення.

Натомість заборона вчиняти дії та приймати рішення як захід забезпечення позову встановлений КАС України зобов`язує заявників вказувати, які саме дії не слід вчиняти чи які рішення не слід приймати, оскільки відповідна правова норма у своїй конструкції містить словосполучення «певні дії» та «певні рішення», що свідчить про необхідність деталізації дій чи рішень, які не слід вчиняти чи приймати.

Тому, обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення спрямовані на реалізацію ухвали Львівської міської ради від 04.04.2019 року № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» є недопустимим.

Натомість, для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 04.04.2019 року № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах», позивачем не доведено, що в іншому випадку це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також є очевидними ознаки протиправності оскарженого рішення.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому у забезпеченні позову відмовив правильно.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 1.380.2019.002036 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови виготовлено 13.06.2019 року