Справа № 440/4424/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 червня 2019 р. рокуСправа № 440/4424/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 04.03.19 року по справі № 440/4424/18
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14 червня 2018 року №ПЛ1083/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС в розмірі 111690 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ1083/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 14 червня 2018 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (ідентифікаційний код 39777136, вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1703 грн. 13 коп. (одна тисяча сімсот три гривні тринадцять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн. (чотирнадцять тисяч гривень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 р. апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року по справі № 440/4424/18 залишено без змін.

31.05.2019 р. представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Також подано заяву про розгляд справи без участі позивача.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 КАС, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копію договору від 25.06.2018 р. про надання правничої допомоги, укладеного між позивачкою та адвокатом Гиря А.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 1503 від 13.01.2016 р. (т. 1 а.с. 40); копію акту виконаних робіт від 28.05.2019 р. до договору про надання правової допомоги від 25.06.2018 р. (т. 2 а.с. 84); копію квитанції про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката за договором від 25.06.2018 р. в загальній сумі 7000 грн. (т. 2 а.с. 85).

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, а також те, що під час прийняття постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 р. не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. (справа № 820/4263/17).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні достатні правові підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Кононенко З.О.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 13.06.2019 року