Справа № 440/3746/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р.Справа № 440/3746/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 27.11.18 року по справі № 440/3746/18

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсій Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Київський район) від 02.08.2018 року № 91; зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789-XII на час призначення пенсії), починаючи з 01.10.2017 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури області від 15.03.2018 року № 18-151/вих18 без обмеження її максимального розміру, та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Київський район) від 02.08.2018 року № 91 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) з 06.09.2017 року на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 15.03.2018 року № 18-151/вих.18 без обмеження її граничного розміру, з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, полягає в порушеннях та неповному досліджені судом при розгляді справ норм матеріального та процесуального права, які регулюють дані правовідносини та доказів, які були надані відповідачем. Вказує, що перерахунок та виплату пенсії позивачу з вересня 2017 року в розмірі 90 % від заробітної плати неможливо здійснити, оскільки це не передбачено Законом України «Про прокуратуру». Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року, винести нове рішення, відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звільнився з прокуратури Полтавської області та органів прокуратури та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в полтавській області, після реорганізації - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії).

Пенсія за вислугу років призначена позивачу з 21.12.2010 року відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон України № 1789-ХІІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В липні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення з 01.10.2017 року перерахунку розміру пенсії за вислугу років відповідно до довідки прокуратури Полтавської області № 18-151/вих18 від 15.03.2018 року про розмір оплати праці на посаді старшого помічника прокурора області (начальника відділу).

Проте, в перерахунку пенсії відповідачем відмовлено рішенням від 02.08.2018 року № 91, мотивуючи це тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу пенсія призначена до 01.01.2016 року, отже до розміру пенсії позивача не повинні застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, які визначені абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року (в редакції Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 року та Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII). Відповідач під час судового розгляду справи не довів наявність обґрунтованих причин для відмови в перерахунку пенсії позивачу. Також, суд першої інстанції скасував рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 02.08.2018 року № 91 про відмову позивачу здійснити перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, відповідно до поданої заяви на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-151/вих18 від 15.03.2018 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру». Відповідно до статті 50-1 цього Закону позивачу призначено пенсію.

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 01.01.2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (подалі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 50-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (подалі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам пенсій є наслідком того, що відповідач не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів зауважує, що бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може вважатися доказом протиправності дій відповідача по даній справі і покладення на нього обов`язків не передбачених законодавством. При цьому причини такої бездіяльності та їх оцінка не є предметом спору по даній справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач по справі є територіальним органом виконавчої влади, який керується у своїй діяльності Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, колегія суддів вважає, що відповідач не мав правових підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою ст.50-1 Закону №1789-XII.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, яка була викладена в постанові 21.03.2019 р. по справі №338/680/16-а.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи наведені положення джерел права, з 01.12.2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, колегія суддів зазначає, що пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Наведене вище узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року у справі № 127/11766/16-а.

Оскільки зазначені обставини залишені судом поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, скасовуючи рішення суду першої інстанції, приймає нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення якщо судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року по справі № 440/3746/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 18.06.2019 року