Справа № 193/554/19
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/24/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

04 червня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі :

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України лейтенанта поліції Ковець Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 квітня 2019 року він керував автомобілем КАМАЗ -5511, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12 липня 2016 року, з спеціалізованим причіпом ПР-Самоскид-Е, номерний знак НОМЕР_3 який належать на праві власності Селянському (фермерське) господарству «Василик» Софіївського району Дніпропетровськоїобласті на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 11.01.2018 року виданому ТСЦ 1248, перевозив вантаж - насіння соняшника до ТОВ «Миколаїв Сантрек» в м. Миколаїв.

Під час руху о 13 год. 54 хв. по вул. Дніпропетровське Шосе, 80 в м. Кривому Рогу Дніпропетровської області позивач побачив на крайній лівій смузі стоячий автомобіль патрульної поліції з якої вийшов поліцейський та подав сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції, який назвався інспектором роти № 1, батальйону №1 УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції Ковець Сергієм Віталійовичем. На запитання позивача про причину зупинки пояснив, що позивач буцімто керуючи транспортним засобом, автомобілем КАМАЗ з причіпом, загальною вагою 30050 кг. порушив вимогу дорожнього знаку 3.15 Правил дорожнього руху України, рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30 тон, а саме здійснив рух у зону дії знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Заперечення позивача проти скоєного адміністративного правопорушення та пояснення про відповідність ваги транспортного засобу з причіпом та вантажем нормам, було проігноровано і інспектор роти № 1, батальйону №1 УПП в м. Кривому Розі лейтенант поліції Ковець Сергій Віталійович 14 квітня 2019 року 0 14 год. 02 хв. розглянув на місці зупинки транспортного засобу адміністративну справу стосовно позивача та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1067734 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою наклав штраф в розмірі 255 гривень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі,позовні вимоги підтримує.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України лейтенант поліції Ковець Сергій Віталійовича у судове засідання не з"явився, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи без його участі суду не направляв.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом було встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАБ №1067734 від 14.04.2019 року, ОСОБА_1 , 14.04.2019 року о 13:54 в м.Кривий Ріг по вул.Дніпропетровське шосе, керував транспортним засобом загальною масою 30050кг, чим порушив вимогу дорожнього знаку 3.15 - Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30т., а саме здійснив рух у зоні дії знаку, чим порушив п.33ПДР - Порушення вимог дорожніх знаків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.(а.с.7).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно Правил дорожнього руху, 3.15. Рух транспортних засобів, маса яких перевищує N т, заборонено. В даному випадку дорожній знак 3.15 означає - Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30 т, заборонено.

Ч.1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пп.5-1 наведеного пункту документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно з п.6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється в пунктах габаритно-вагового контролю, без здійснення зважування та шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу для визначення загальної маси транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, стало встановлення факту порушення вимоги дорожнього знаку 3.15 ПДР - рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30 тон.

Судом встановлено, що в постанові від 14.04.2019 року зазначено , що загальна маса транспортного засобу - 30050 тонн(а.с.7).

З даною постановою та розрахунками відповідача, суд не погоджується, оскільки в товаро-транспортній накладній №203751 від 14 квітня 2019 року, в колонці "брутто" вказана маса 29950кг., тобто це загальна маса транспортного засобу разом з вантажем. В колонці тара" вказана маса 11840кг., тобто це маса транспортного засобу. В колонці "нетто" вказана маса 18110кг., тобто це маса вантажу. Таким чином, фактична повна маса транспортного засобу не перевищувала фактично допустиму масу 30 тонн (загальна маса транспортного засобу з вантажем 29950кг.)(а.с.11). Таким чином, інспектор в своїх розрахунках припустився помилки.

Згідно наданої постанови, габаритно-ваговий контроль не був проведений в пунктах габаритно-вагового контролю, а був проведений інспектором поліції на місці зупинення транспортного засобу документальний габаритно-ваговий контроль, тобто визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги, оскільки інспектором було невірно проведено розрахунок маси транспортного засобу разом з вантажем.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не надано суду належних допустимих доказів, що б спростовували твердження позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.5КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити. В задоволенні інших позовних вимог відмовити як необгрунтованих.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вимога позивача про визнання дій інспектора незаконними задоволенню не підлягає, оскільки суперечить ч.3 ст.286 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,38,247,254, 256,268,277,279, 280,283,285 КУпАП,ст.ст.2,5,7,9,72-77,90,241-244,246,268,271, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України лейтенанта поліції Ковець Сергія Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАВ №1067734 від 14 квітня 2019 року.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити як необгрунтованих.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська