Справа № 480/643/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2019 р. Справа № 480/643/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Черненка Д.О.,
представника відповідача - Школьного В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради (далі - позивач, КП «Міськводоканал» СМР) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області), в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області:
Судовими рішеннями встановлено факти бездіяльності Державної фіскальної служби України, що призвело до негативного впливу на господарську діяльність КП «Міськводоканал» СМР, та неможливості реєстрації податкових накладних, крім іншого, за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року, в межах граничних термінів. А саме, встановлено факт того, що Державна фіскальна служба України протиправно не збільшила підприємству з 01.09.2015 на суму 2449538,08грн., а з 11.12.2015 вже на всю суму 3818644,70грн. податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також не врахувала на електронному рахунку підприємства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку 6736033грн., на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні за результатами поданої декларації з податку на додану вартість за січень 2016р.
Таким чином, позивач вважає, що КП «Міськводоканал» СМР не могло своєчасно реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, виписані підприємством, в тому числі за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року по причині того, що Державна фіскальна служба України, як державний орган, до компетенції якого віднесено адміністрування податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не виконала вимоги діючого законодавства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість і протиправно не збільшила підприємству з 01.09.2015 по 02.01.2018 суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму близько 10,7 млн. грн., чого б вистачило для реєстрації податкових накладних підприємства, у тому числі на суму 1556875,75рн., за порушення термінів реєстрації яких до підприємства застосовано штраф, згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Представник відповідача, заперечуючи проти позову, подав до суду 19.03.2019 відзив на позов (а.с.49-52), в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно із Податковим кодексом України.
Стверджує, що КП «Міськводоканал» СМР не забезпечено в порушення п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України перерахування потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних на суму 1556875,75рн. В результаті чого актом перевірки встановлена несвоєчасність реєстрація податкових накладних за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року, а тому вважає, що застосування оскаржуваним рішенням штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за вказаний період є правомірним.
Представник відповідача звертає увагу на те, що за підрахунком суми податкових накладних згідно рішень судів Верховного Суду у справі №818/1070/17 за жовтень, листопад 2017 року, Верховного Суду по справі №818/864/17 за лютий-грудень 2016 року, Харківського апеляційного адміністративного суду у справі №480/4452/18 на суму 795750,89грн. та поданих позовних заяв, що знаходяться на розгляді в Сумському окружному адміністративному суді, загальна суму податкових накладних становить 13596167,40грн., що перевищує суму податкового ліміту на 3041489,70грн.
Тобто, КП «Міськводоканал» СМР, нехтуючи своїми обов`язками, встановленими пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, не забезпечило достатність суми коштів на своєму рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних, що виключає відсутність вини з боку позивача.
Також наголосив, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №818/883/16, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх доводів, виконана.
Позивач подав до суду відповідь на відзив з доказами (а.с.59-62) та додаткові пояснення з додатковими доказами (а.с.84-88), в яких зазначив, що після виконання відповідачем рішень суду та отримання з 02.01.2018 можливості реєструвати податкові накладні в ЄРПН КП «Міськводоканал» СМР скористалось своїм правом, передбаченим п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, та з 04.01.2018 стало реєструвати в ЄРПН податкові накладні, як поточні, так і протерміновані, у тому числі за порушення строків реєстрації яких відповідачем застосовано штраф, з урахуванням технічних можливостей системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Позивач не міг раніше зареєструвати протерміновані податкові накладні, так як це залежало від технічних можливостей електронного адміністрування податку на додану вартість.
Стверджує, що податковим порушенням є протиправні діяння платника, а відсутність вини обумовлює протиправність оскаржуваного рішення, оскільки якби ДФС України своєчасно збільшувала б підприємству з 01.09.2015 по 02.01.2018 суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 10,7 млн. грн., то цього б вистачило для реєстрації всіх протермінованих податкових накладних підприємства незалежно від суми ПДВ, від часу складання, у тому числі і тих за порушення термінів реєстрації яких до підприємства застосовано штраф згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Наголосив, що відповідачем не доведено належним чином правомірність прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафу за прострочення термінів реєстрації податкових накладних за умов відсутності вини платника податків у такій прострочці.
За клопотанням представника позивача підготовче засідання 25.03.2019 було відкладено на 17.04.2019 (а.с.68).
Представником відповідача було подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.72-73), та 10.05.2019 додаткові пояснення, в яких представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки подана позивачем відповідь на відзив є необґрунтованою, оскільки позивачем в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не забезпечено перерахування потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 1556875,75рн. При цьому, постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №818/883/16 Державною фіскальною службою України виконано, що підтверджується витягом з електронного рахунку КП «Міськводоканал» СМР та свідчить про наявність вини позивача в частині забезпечення достатності суми коштів на своєму рахунку системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 17.04.2019 (а.с.75), було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.05.2019.
В судовому засіданні 07.05.2019 було оголошено перерву, у зв`язку з повторним витребуванням у представника відповідача додаткових доказів у справі до 22.05.2019 (а.с.95).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві, запереченні на відповідь на відзив та додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області на підставі п.п. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п.п. 19-1.1 п. 19-1 ст. 19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.1 п.75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних КП «Міськводоканал» СМР за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року, за результатами якої складено акт від 05.12.2018 №633/18-28-54-12/03352455 (а.с.12-18).
Актом перевірки встановлено, що позивачем не забезпечено перерахування потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим допущено несвоєчасну реєстрацію КП «Міськводоканал» СМР податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року, чим порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Відповідно до вказаної норми в редакції чинної у період з 01.01.2016 до 01.01.2017 реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
З 01.01.2017 вказана норма почала діяти в іншій редакції, відповідно до якої реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
За приписами цієї ж норми платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Відповідно до п.п. 200-1.1, 200-1.2 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Відповідно до п. 200-1.5 ст. 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до Державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що складені платниками податку податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.
Як встановлено судом, згідно витягів з системи електронного адміністрування податку на додану вартість, поданих КП «Міськводоканал» СМР, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.22-34), мала мінусове (від`ємне) значення, починаючи з 30.10.2015 (- 843 127,67), а також станом на 18.12.2015 (- 1 620 385,48); станом на 25.03.2016 (- 4 159 425,77); станом на 26.12.2016 (- 3 256 711,89); станом на 30.01.2017 (-1994542,21) та по 29.12.2017 (- 2 061 550,55).
Тобто, мінусова (від`ємна) реєстраційна сума не надавала можливості КП «Міськводоканал» СМР здійснити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних зокрема, 30.12.2015, 21.03.2016,29.03.2016,29.04.2016 та в лютому 2017 року, в кількості 290 шт. на загальну суму податку на додану вартість 1556875,75рн.
В той же час, варто відмітити, що за приписами пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України під час обчислення суми податку за відповідною формулою також враховується сума коштів, у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.
Вказані норми узгоджуються з приписами і п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569.
Крім іншого, відповідно до вказаної норми, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.
На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.
У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.
ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.
Як встановлено судом позивачем укладені договори №1/375 від 29 липня 2015 року, №8/375 від 13 серпня 2015 року та №24/375 від 08 грудня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню», на виконання умов яких позивачем отримано субвенції на погашення різниці в тарифах в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 3 818 644,70 грн.
Отримані кошти підприємство позивача перерахувало у повному обсязі до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість платіжними дорученнями №№11, 17 від 31.08.2015 та №34 від 10.12.2015, однак такі не були зараховані Державною фіскальною службою України на рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, з 01.09.2015 на суму 2449538,08грн., а з 11.12.2015 на всю суму 3818644,70грн.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №818/883/16, яка набрала законної сили 19.06.2017 (а.с.35-39,78-80), позов КП «Міськводоканал» СМР задоволено, визнано бездіяльність ДФС України протиправною та зобов`язано ДФС України вчинити дії щодо збільшення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 3 818 644,70 грн.
Крім того, 19.02.2016 КП «Міськводоканал» СМР подано до ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року. В таблиці 3 до додатку № 5 вказаної декларації підприємством зазначено перелік податкових накладних, включених підприємством до складу податкового кредиту за липень - грудень 2015 року на загальну суму податку на додану вартість 6736033грн. Однак, в порушення зазначених вище ст. 200-1 Податкового кодексу України та п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 дана сума 6736033грн. не врахована на електронному рахунку підприємства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, за роботу якої відповідає ДФС України.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі №818/658/16, яка набрала законної сили 06.12.2016 (а.с.40-43,81-83), визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ДФС України збільшити КП «Міськводоканал» СМР в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 6736033,00грн. за результатами поданої податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року.
Тобто, вищевказаними судовими рішеннями встановлено факт бездіяльності Державної фіскальної служби України в частині невиконання обов`язку поповнення електронного рахунку підприємства позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що призвело до негативного впливу на господарську діяльність позивача, а саме неможливості реєстрації податкових накладних в межах граничних термінів, виписаних, в тому числі у грудні 2015 року, березні, квітні 2016 року, лютому 2017 року.
Однією із сторін в справах, по яким прийняті вищевказані судові рішення, виступало КП «Міськводоканал» СМР. Тому відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені у цих справах, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Представник відповідача, обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що рішення суду Державної фіскальною службою України було виконано, що свідчить про наявність вини позивача в частині не забезпечення достатності суми коштів на своєму рахунку.
Однак, як вбачається з витягу з електронного рахунку КП «Міськводоканал» СМР, наданого представником відповідача вже під час розгляду справи по суті (а.с.100), лише 29.12.2017 о 15:04год на виконання судового рішення у справі №818/658/16, ДФС України збільшено суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з від`ємного значення (- 4782309грн. станом на 29.12.2017 о 15:04) до позитивного значення +1920599грн., що не спростовує встановлений в судовому засіданні факт того, що позивач був позбавлений можливості зареєструвати вказані податкові накладні у встановлений Податковим кодексом України строк за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року.
При цьому варто відмітити, що позивачем вчинялись дії щодо реєстрації податкових накладних, однак, у зв`язку з від`ємним значенням суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у реєстрації накладних було відмовлено (а.с.92). 29.12.2017 позивачем вкотре було отримано Витяг з системи електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, станом 29.12.2017 08:27 (а.с.34зворот) сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні все ще мала від`ємне значення (-2061550,55грн.)
Лише після отримання Витягу 02.01.2018 (а.с.63), з якого стало відомо про виконання податковим органом рішення суду та відповідно отримавши можливість реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, КП «Міськводоканал» СМР, з 04.01.2018 розпочало відповідні дії щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, як поточних, так і протермінованих, у тому числі і тих, по яким виявлено порушення в акті перевірки від 05.12.2018, з урахуванням технічних можливостей системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Суд звертає увагу на те, що позивачем одночасно в Єдиному реєстрі податкових накладних реєструвались і поточні податкові накладні, складені підприємством в 2018-2019 роках, за несвоєчасну реєстрацію яких також міг бути застосований штраф, а тому суд вважає, що позивач фізично не міг раніше зареєструвати протерміновані податкові накладні, оскільки це залежало від технічних можливостей системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Також, суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Європейським судом з прав людини у рішенні від 23.07.2002 «Справа «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні (п.79).
Тобто Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції. Таким чином, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини. Відтак, застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини.
Даний правовий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 20.03.2018 у справі № 819/777/17, від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17, від 03.05.2018 у справі №818/1070/17.
В межах спірних правовідносин судом встановлено, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації підприємством податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.
Доводи представника відповідача з приводу того, що позивачем не було виконано обов`язку щодо забезпечення перерахування потрібної суми коштів із системи поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасності реєстрації податкових накладних за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року на суму 1556875,75рн. спростовуються Витягами з системи електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с.22-34), з яких вбачається, що позивачем здійснювалось поповнення електронного рахунку з поточного рахунка платника податку, в тому числі 23.12.2015 на суму 5483536,50грн., а також протягом 2016 та 2017 року, що дало б можливість позивачу зареєструвати податкові накладні, виписані в грудні 2015 року, березні, квітні 2016 року, лютому 2017 року на суму 1556875,75рн., за умови виконання податковим органом своїх зобов`язань щодо поповнення електронного рахунку підприємства позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму більш ніж на 10 млн.грн.
Посилання представника відповідача на те, що за його підрахунком суми податкових накладних, згідно судових рішень, загальна сума за виписаними податковими накладними перевищує суму податкового ліміту на 3041489,70грн., не приймається судом до уваги, оскільки, в грудні 2015 року, березні, квітні 2016 року, лютому 2017 року підприємством позивача було виписано 290 податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 1556875,75рн. Таким чином, за умови виконання податковим органом своїх зобов`язань щодо поповнення електронного рахунку підприємства позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на загальну суму 10554677,70грн. та з урахуванням самостійного поповнення позивачем власного електронного рахунку, дані обставини у повній мірі дали б змогу зареєструвати вказані податкові накладні за грудень 2015 року, березень, квітень 2016 року, лютий 2017 року на суму податку на додану вартість 1556875,75рн. Крім того, реєстрація податкових накладних за періоди березень-квітень 2017р., що охоплювалось предметом спорів у справах, на які посилався представника відповідача, не впливало та не могло вплинути на своєчасність реєстрації податкових накладних, виписаних в грудні 2015р., березні, квітні 2016 та січні 2017р. Будь-якого обґрунтування та доказів на спростування вказаного представником відповідача не надано.
Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних, у зв`язку з відсутністю вини платника податків у такому порушенні.
Згідно із п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2019.

Суддя І.Г. Шевченко