Справа № 540/756/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/756/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача - Бєрьозки ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 10833,80 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 170 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, на 902,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем оскаржено до суду законність призначення та проведення перевірки, за результатами якої складено оскаржувані повідомлення-рішення. Вважає, що перевірка проведена відповідачем без об`єктивного та повного дослідження первинної документації щодо прощення ОСОБА_2 суми заборгованості банком, а тому нарахування податкових зобов`язань в загальній сумі 11603,61 грн. є необґрунтованим. Зазначає, що під час перевірки контролюючим органом не досліджувалось питання з чого саме складалась прощена банком заборгованість, а відповідачем використано дані, які не відповідають дійсності та не відображають у повному об`ємі обставини справи.

Ухвалою від 15.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У встановлений суддею строк позивач у сунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 06.05.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 03.06.2019 р.

30.05.2019 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що відповідно до листа АТ "Сбербанк" платник податків ОСОБА_2 отримав доходи від банка у вигляді додаткового блага за ознакою доходу "126" - анульована (прощена) заборгованість (основного тіла кредиту) у розмірі 48150,20 грн. Оскільки позивачем не виконано обов`язок щодо відображення додаткового блага у податковій декларації, не сплачено податкові зобов`язання, то відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв в межах норм діючого законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2013 р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" укладено кредитний договір.

Листом від 07.09.2018 р. № 18691/4/23-2 Акціонерне товариство "Сбербанк" повідомило ГУ ДФС у Херсонській області про те, що в звіті форми 1-ДФ за ІІ квартал 2017 року з ознакою доходу "126" була відображена сума анульованої (прощеної) заборгованості (основного тіла кредиту) боржника перед банком, з ознакою доходу "127" - сума прощених відсотків за кредитом, за самостійним рішенням банку. Зазначає, що банк виконав вимоги, визначені пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, тобто надіслав боржнику лист-повідомлення щодо анульованої (прощеної) заборгованості та додатково інформував про необхідність включення відповідних відомостей до річної податкової декларації та сплати податків.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі від 10.12.2018 р. № 1422, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_2 з 21.01.2019 р., тривалістю 3 робочі дні.

На підставі наказу контролюючим органом сформовано повідомлення від 10.12.2018 р. № 738/21-22-13-04.

У період з 21.01.2019 р. по 23.01.2019 р. посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_2 , за результатами перевірки складено акт від 30.01.2019 р. № 45/21-22-13-04/.

Під час якої встановлено порушення:

1. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України - платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 48150,20 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 8667,04 грн.;

2. п.49.1, п.49.2 ст.49, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України - неподання до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

3. пп.1.4 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.ХХ ПК України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2017 рік у сумі 722,25 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 р.: № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на 10833,80 грн., з яких за податковими зобов`язаннями на 8667,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 2166,76 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 170 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 902,81 грн., з яких за податковим зобов`язанням на 722,25 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 180,56 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п.п.8.1, 8.2 ст.8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито (п.9.1 ст.9 ПК України).

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (ст.36 ПК України).

Статтею 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (п.162.1 ст.162 ПК України).

Згідно пп.163.1.1 ст.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Положеннями пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених сума з якої відповідачем нормами розділу IV цього Кодексу).

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що сума анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням боргу є додатковим благом, яке включається до оподаткованого доходу платника податків.

Як вбачається зі звіту форми 1-ДФ ОСОБА_2 за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. виплачено дохід 48150,20 грн. за ознакою доходу "126 - додаткове благо" та 84963,01 грн. за ознакою доходу "127 - інші доходи".

Згідно Довідника ознак доходів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4, суми доходів нараховані (виплачені, надані) платнику податків у вигляді додаткового блага відображаються податковим агентом з ознакою доходу "126".

З дослідженого судом листа АТ "Сбербанк" від 07.09.2018 р. № 18691/4/23-2 слідує, що банком в звіті форми 1-ДФ за ІІ квартал 2017 року за ознакою доходу "126" відображена сума анульованої (прощеної) заборгованості (основного тіла кредиту боржника) перед банком, з ознакою доходу "127" - сума прощених відсотків за кредитом.

Тобто, зі звіту форми 1-ДФ та листа АТ "Сбербанк" від 07.09.2018 р. № 18691/4/23-2 вбачається, що банком визначено окремо суми прощеного боргу за ознакою доходу "126" основне тіло кредиту - 48150,20 грн., а за ознакою доходу "127" суми прощених відсотків - 84963,01 грн.

Таким чином, анульований АТ "Сбербанк" борг позивача за кредитним договором у сумі 48150,20 грн., що є тілом кредиту, є доходом останнього, який підлягав включенню платником податку до його річного оподатковуваного доходу як отримане додаткове благо відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Суд зазначає, що відповідачем при розрахунку грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб до складу додаткового блага включено саме тіло кредиту у розмірі 48150,20 грн., а не суму прощених відсотків у розмірі 84963,01 грн., а тому твердження позивача про те, що під час проведення перевірки відповідачем не встановлено склад прощеної заборгованості, є безпідставними.

Відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (п.179.7 ст.179 ПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 , як платник податку, зобов`язаний був подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 48150,20 грн., отриманий від АТ "Сбербанк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 48150,20 грн. (тіло кредита) та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, що на момент проведення контролюючим органом перевірки ОСОБА_2 не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих у 2017 році, не сплачено. Дана обставина також не заперечувалася представником позивача.

Відповідно до пп.54.3.5 п.54.3 ст.53 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт отримання ОСОБА_2 у 2017 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 48150,20 грн., останній підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 ПК України, а отже позивач зобов`язаний був сплатити 8667,04 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Окрім того, відповідно до положень п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (п.120.1 ст.120 ПК України).

За таких обставин, відповідачем згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 р. за № та № правомірно нараховано суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 10833,80 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 8667,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2166,76 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 170 грн.

Водночас згідно пп.1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України об`єктом оподаткування військовим збором за ставкою 1,5 % є доходи, визначені ст.163 ПК України, а платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначений ст.176 ПК України для податку на доходи фізичних осіб.

З огляду на зазначене дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага включається до загального місячного оподаткованого доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 %. Тому сума військового збору в розмірі 722,25 грн. нарахована ОСОБА_2 податковим органом правомірно.

Доводи позивача про незаконність призначення та проведення перевірки суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_2 оскаржував у судовому порядку наказ "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 ." від 10.12.2018 р. №1422 (справа № 540/140/19) і рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 р., яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 р., в задоволенні позову відмовлено.

Судовим рішенням встановлено наявність підстав для призначення перевірки ОСОБА_2 та правомірність винесення наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, 0 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 р. № , , .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 червня 2019 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111030200