Справа № 214/439/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/439/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання - Фартушної Є.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Щербакова Дениса Андрійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яка була уточнена 11.04.2019 року, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №843282 від 07.01.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 07.01.2019 року приблизно о 11.00 год. керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Лермонтова з боку вулиці Кобилянського в напрямку пл. Визволення. Спочатку він рухався у середній смузі по дорозі, яка має три смуги в кожному напрямку. В правій смузі в цей час рухались інші транспортні засоби, які здійснювали поворот на паркову, розташовану біля ТРЦ «Вікторі Плаза». Він завчасно увімкнувши покажчик правого повороту та проїхавши повз вказаний заїзд на паркову, перестроївся в крайню праву смугу та під час виїзду на перехрестя об`їдаючи перешкоду, яка була на смузі його руху змістився вліво і далі продовжив рух в бік пл. Визволення. Під час об`їзду перешкоди, яка знаходилась на самому перехресті, на моєму автомобілі вимкнувся покажчик повороту , оскільки це передбачено конструктивними особливостями транспортного засобу. Після цього керований ним автомобіль був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його в порушенні правил дорожнього руху, а саме п. 9.2 б ПДР України. Він намагався довести поліцейським, що нічого не порушував, однак відповідач склав постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. Винесену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, безпідставною, оскільки прийнята вона інспектором ПП виключно на його припущеннях стосовно допущення порушення ПДР України за відсутності належних та допустимих доказів, що є свідченням порушення ст.62 Конституції України. Крім того, було винесено постанову, а не протокол як передбачено законом та було порушено порядок та процедуру розгляду справи та не роз`яснив права.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 17.05.2019 року в порядку ст. 47 КАС України відповідач - інспектор ПП Щербаков Д.А. подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної ним постанови. Свої заперечення мотивував тим, що 07 січня 2019 року під час здійснення патрулювання ним було помічено транспортний засіб марки Нісан, р/н НОМЕР_1 , який при повороті праворуч з вулиці пр. Миру на вул. Лермонтова в м. Кривий Ріг, час виконання повороту праворуч водій в порушення вимог п.9.2 «б» ПДР України не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, у зв`язку з чим був ним зупинений. Після зупинки транспортного засобу, інспектор підійшов, відрекомендувався відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», попередив про здійснення відеофіксації, повідомив причину зупинки, та попрохав водія пред`явити водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. Попередньо роз`яснивши ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Будь-яких обмежень процесуальних прав водія з його боку не було, позивач надав усні пояснення, що він зайняв праву крайню смугу з якої він міг їхати лише праворуч, тому останній вважав, що він не повинен вмикати сигнал повороту та зазначав, що його можна просто попередити і скласти протокол. На переконання інспектора, оскаржувану ОСОБА_1 постанову винесено об`єктивно, законно, з наданням правової оцінки всім обставинам і наявним доказам, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а всі його доводи з приводу незгоди не доведені жодними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності. Крім того, просить суд врахувати рішення у справі №213/4027/18 згідно з якого позивач зобов`язаний надати докази на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві.

Позивач відповідь на відзив не надавав.

17.05.2019 року відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку.

Сторони правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності в письмовому провадженні.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

07.01.2019 року поліцейським роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАВ №843282 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.9.2 «б» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави (а.с.4).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 07.01.2019 року о 11:02 годин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Nissan X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила користування попереджувальними сигналами, а саме на перехресті вул. Старовокзальна - вул. Лермонтова, повертаючи праворуч, не ввімкнув відповідний показчик повороту, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Щербаковим Д.А. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 07.01.2019 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № 03:27 повідомлено про здійснення відео фіксації, 03:35 роз`яснення прав; запис № час запису 00.24 год. поставив підпис в постанові), а відтак спростовує доводи позивача щодо обмеження його процесуальних прав та позбавлення можливості їх реалізації в повному обсязі. Жодних зауважень стосовно цього в постанові ОСОБА_1 не зазначено. Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.9.2. (б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом..

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП Щербаковим Д.А. зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор також надавав його для перегляду позивачеві на місці зупинки транспортного засобу, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису як доказу вчинення позивачем правопорушення.

Оглядом відеозапису з місця вчинення правопорушення на диску DVD-R з відереєстратора поліцейського автомобіля (а.с.35) зафіксовано рух транспортного засобу з Nissan X-TRAIL реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснює поворот вправо без увімкнення сигналу світлового покажчику повороту вправо. На відеозаписі зафіксовано дату, час здійснення відео зйомки - 07.01.2019 року 10:49:10.

В рахунок доказування правомірності своїх дій та рішення, відповідач посилався на той факт, що позивач рухався по вул. Лермонтова і здійснив маневр праворуч, без увімкнення показчика повороту, про що свідчить долучений відеозапис. Жодних доказів чи мотивувань в спростування вказаних доводів позивачем не надано.

В той же час, суд критично ставиться до доводів позивача про увімкнення показчика повороту та у зв`язку із об`їздом перешкоди показчик виключився не надано жодних доказів та спростовується оглянутим відеозаписом . Крім того, згідно запису позивач зазначав, що він про те, що він перестроївся і не повинен вмикати поворот та просив обмежитись попередженням.

Крім того, посилання позивач щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення судом не беруться до уваги, оскільки відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови

Таким чином, вказані обставини та обсяг зібраних у справі доказів, є свідченням доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП із наявністю в його діях вини у формі необережності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт допущення позивачем порушення п.9.2 б ПДР України, дійсність порушення вимог користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції, накладення інспектором ПП адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії", суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної ним постанови, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з приводу оскарження постанови від 07.01.2019 року, що розцінює як за підставу залишення позову без розгляду суд вважає помилковими, адже фактично позов ОСОБА_1 пред`явлено до суду 21.01.2019 року - після надання відповіді ППП в м. Кривий Ріг ДПП в Дніпропетровській області від 16.01.2019 року, що є свідченням дотримання ним процесуального строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Щербакова Дениса Андрійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - відмовити повністю.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 12.06.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь