Справа № 824/1082/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 р. м. Чернівці справа № 824/1082/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вижницької районної державної адміністрації в особі Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням позову у новій редакції, просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації від 07.11.2017 р. №05 в частині звернення до Вижницької ОТГ про відшкодування їй, ОСОБА_1 , завданої шкоди внаслідок карантину у розмірі 1055440,00 грн;

- визнати незаконною бездіяльність Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій державній адміністрації та зобов`язати комісію направити висновок відшкодування майнової шкоди, завданої їй внаслідок запровадження карантину, до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області;

- зобов`язати Вижницьку районну державну адміністрацію Чернівецької області виділити з резервного фонду бюджету та виплатити їй кошти в сумі 1055440,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) в її господарстві, розташованому в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області у відповідності до висновку, складеного та затвердженого Державною надзвичайної протиепізоотичною комісією при Вижницькій районній державній адміністрації.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказувала, що здійснює підприємницьку діяльність з розведення та вирощування свиней. У зв`язку із загибеллю свиней у господарстві позивача, проведено лабораторне дослідження, за результатами якого виявлено вірус африканської чуми. Рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 30.10.2017 р. за №3 розроблені заходи по ліквідації та локалізації вогнища хвороби. Згідно з розрахунком та висновком, внаслідок карантину (карантинних обмежень) позивачу заподіяна шкода (збитки) в розмірі 1055440,00 грн.

Однак, як зазначає позивач у позові, всупереч положенню п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №1003, Вижницька районна державна адміністрація в особі Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації не направила один із трьох примірників висновку завданої майнової шкоди (збитків) до територіального органу Казначейства, внаслідок чого вона не отримала компенсації завданої їй шкоди.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вижницька районна державна адміністрація в особі Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації (далі - відповідач) подала до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого вказувала, що адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з огляду на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення вона діяла в межах повноважень, наданих законом. Крім того, відповідач зазначав, що вчасно та оперативно відреагував, а також на належному рівні виконав свої повноваження щодо проведення протиепізоотичних заходів з метою локалізації та недопущення поширення на території району африканської чуми свиней.

Стосовно твердження позивача про не направлення одного примірника висновку завданої майнової шкоди (збитків) до територіального органу Казначейства відповідач зазначив, що один із примірників 08.11.2017 р. було направлено поштовим відправленням у вигляді листа до Управління Державної Казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.01.2019 р. клопотання позивача задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду з позовом до Вижницької районної державної адміністрації в особі Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Вижницької районної державної адміністрації в особі Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

17.01.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з Вижницької районної державної адміністрації додаткові докази.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.01.2019 р. клопотання учасників справи про зупинення провадження та надання їм часу на примирення задоволено. Зупинено провадження по адміністративній справі до 13.02.2019 р.

20.03.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області додаткові докази.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р., занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, за письмовою згодою всіх учасників справи, закрито підготовче провадження та у той же день розпочато розгляд справи по суті.

У вступному слові представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

У вступному слові представник відповідача заперечував проти позову з підстав, наведених у відзиві на позов.

Після виступу із вступним словом та дослідженням судом доказів по справі, учасники справи подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець 06.09.2016 р. та взята на податковий облік 06.09.2016 р. (Т. 1 а.с. 25, 26, 45-48).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач здійснює наступні види діяльності: розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення свиней (основний); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

У зв`язку, із загибеллю 3-х голів свиней в свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яке розташоване в селі Іспас Вижницького району та підозрою на африканську чуму свиней (далі - АЧС), що виникла при проведенні патолоанатомічного розтину 3-х трупів свиней, розпорядженням Головного державного інспектора ветеринарної медицини Чернівецької області №2 від 28.10.2018 р., зобов`язано керівника свиногосподарства ОСОБА_1 , начальника Вижницької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 в свиногосподарстві та населеному пункті село Іспас (зона радіусом 150 м від свиногосподарства ПП ОСОБА_1 ) до отримання результатів лабораторного дослідження патматеріалу на АЧС: заборонити безконтрольне переміщення людей та транспорту на територію свиногосподарства та із даної території без належної санітарної обробки. В свиногосподарстві ПП ОСОБА_1 провести облік свиней різних категорій та скласти список із кількістю уже хворих свиней, загиблих і ймовірно інфікованих у кожній категорії. Ізолювати хворих і підозрілих на захворювання свиней у тому самому приміщенні, в якому вони перебували. Не допускати будь-які перегрупування тварин, в тому числі технологічні. Заборонити забій і реалізацію тварин усіх видів (у тому числі птицю) і продуктів їхнього забою. Не допускати вивезення туш свиней, м`яса, продуктів та сировини із них, кормів для тварин, інвентарю, матеріалів або відходів, які можуть бути фактором передачі АЧС. Не допускати відвідування господарства сторонніми особами, а також рух транспортних засобів у господарство та з нього. Забезпечити проведення дезінфекції на вході-виході із свинарника, дотримання обслуговуючим персоналом особистої гігієни для зниження ризику розповсюдження АЧС. Контроль за виконанням розпорядження покладається на начальника Вижницького районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Стратійчука І.І. (Т. 1 а.с. 76).

Рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 30.10.2017 р. №03 за результатами обговорення інформації начальника Вижницького районного управління Головного управління Держспоживслужби в Чернівецькій області Стратійчука І.І. про виникнення африканської чуми свиней відповідно до результату дослідження ДНДІЛДВСЕ №008807 п.м/17 від 30.10.2017 р., свиноферму позивача у селі Іспас оголошено епізоотичним осередком щодо африканської чуми свиней і накладено карантинні обмеження (п. 1 рішення).

Відповідно до п. 2 вказаного рішення визнано зоною захисту населений пункт села Іспас та зоною нагляду (спостереження) населені пункти села Бережниця, Чорногузи, Мілієве Вижницького району та місто Вижниця (а.с. 79).

31.10.2017 р. комісією Вижницької районної державної лікарні ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено акт проведення евтаназії свиноголів`я у вогнищі виникнення АЧС фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Проведено евтаназію (безкровним методом) пораженого свиноголів`я на АЧС приналежному позивачу у кількості 147 голів, з них: свиноматки - 32 голови, кнури - 3 голови, молодняк на відгодівлі - 55 голів, поросята - 57 голів.

Акт зважування загинувших 2 голів та умертвенного (безкровним методом) свиноголів`я у кількості 147 голів, всього 149 голів, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. додається після проведення евтаназії трупи свиноголів`я в кількості 149 голів перевезено до відведеного місця спалювання та захоронення трупів свиней ДНПК при Вижницькій РДА (Т. 1 а.с. 80).

Дослідженням накладної про вилучення свиней для спалювання в господарстві позивача від 31.10.2017 р. встановлено, що комісією у складі першого заступника голови районної державної адміністрації Романюка І.Т., начальника Вижницького районного управління Головного територіального управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області Стратійчука І.І., начальника Вижницької РДЛВМ Гараздюка В.В., начальника Вижницького районного сектору УДСНС України в Чернівецькій області Ткач О.П., власника господарства фізичної особи-підприємця Колотило ОСОБА_3 проведено вилучення евтаназованих свиней для спалювання в господарстві позивача, а саме: кнурів у кількості 3 голів, загальною вагою 890 кг, ціна за 1 кг - 40 грн, у сумі 35600,00 грн; свиноматок 32 голів, загальною вагою 8880,00 кг, ціна за 1 кг - 45 грн, загальна сума - 399600,00 грн; молодняк на відгодівлі у кількості 55 голів, загальною вагою 8025 кг, ціна за 1 кг - 45,00 грн або 48,00 грн (в залежності від ваги), загальна сума 374910,00 грн; поросята у кількості 59 голів, загальна вага - 1618 кг, ціна за 1 кг - 85,00 грн, загальною сумою 137530,00 грн. Всього поголів`я - 149, загальною вагою 19413 кг на загальну суму 947640,00 грн (Т. 1 а.с. 81-82).

Дослідженням додатку до акту №1 від 29.10.2017 р. про розрахунок вартості спалених семи трупів свиней, підозрюваних у зараженні вірусом африканської чуми встановлено, що спалено свиней у кількості 7 голів, загальною вагою 1485 кг на загальну суму 71075,00 грн (в тому числі свиноматок у кількості 5 голів, ціна за 1 кг - 45,00 грн на суму - 62100,00 грн та поросят у кількості дві голови, вагою 105 кг, ціна за 1 кг - 85,00 грн, вартістю 8925,00 грн) (Т. 1 а.с. 84).

Відповідно до додатку до акту №2 від 29.10.2017 р. про розрахунок вартості спалених семи трутів свиней підозрюваних у зараженні вірусом африканської чуми встановлено, що спалено свиней у кількості 5 голів, загальною вагою 705 кг на загальну суму 36725,00 грн (в тому числі свиноматок у кількості 2 голів, ціна за 1 кг - 45,00 грн на суму - 26100,00 грн та поросят у кількості 3 голови, вагою 125 кг, ціна за 1 кг - 85,00 грн, вартістю 10625,00 грн) (Т. 1 а.с. 83).

01.11.2017 р. Вижницькою районною державною лікарнею ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено акт про спалювання трупів свиней.

Дослідженням акту встановлено, що комісією у складі начальника Вижницької РДЛВМ Гараздюка В.В., заступника начальника Вижницької РДЛВМ Іричук Г.М., в присутності помічника по господарству фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , проведено спалювання сто сорока дев`яти голів трупів свиней: свиноматок - 32 голови, кнурів - 3 голови, молодняка на відгодівлі - 55 голів; поросята - 59 голів. Після спалювання трупів тварин зола пересипана кальці гіпохлоридом 45%, з розрахунку 0,25 кг на 1 м кв, всього 12 кг, кальція гіпохлорида (а.с. 85).

Пунктом 1 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017 р. №05 затверджено розрахунок збитків від втрат тваринництва в господарстві позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 р. №175 "Про затвердження Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру" в розмірі 1055440,00 грн.

Затверджено висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 В. село Іспас Вижницького району внаслідок карантину (карантинних обмежень) в розмірі 1055440,00 грн (п. 2 рішення).

Відповідно до п. 3 оскаржуваного рішення вирішено звернутися з листом до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) у розмірі 1055440,00 грн. Термін виконання - до 10.11.2017 р. Виконавець - Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при районній державній адміністрації.

Пунктом 4 згаданого рішення вирішено звернутися з листом до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування витрачених матеріалів при ліквідації вогнища африканської чуми свиней на свинофермі фізичної особи-підприємця Колотило Н.В. село Іспас Вижницького району Вижницькій РДЛВМ на загальну суму 11590,00 грн для відновлення резерву використаних матеріалів згідно клопотання (Т. 1 а.с. 61, 63, 64).

Пунктом 1 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 20.12.2017 р. №06 оздоровлену ферму позивача визнано благополучною по Африканській чумі свиней і знято з неї карантинні обмеження з 20.12.2017 р. (Т. 1 а.с. 175-176).

Крім того, судом встановлено, що позивач звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Вижницької міської ради, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила: визнати незаконним та скасувати рішення дванадцятої сесії VIII скликання № 299/28-12/17 Вижницької міської ради від 15.11.2017 р. "Про виділення коштів", якою фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у відшкодуванні шкоди завданої внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у сумі 1055440,00 грн, у зв`язку з відсутністю коштів в бюджеті громади; зобов`язати Вижницьку міську раду виплатити шкоду завдану внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у сумі 1055440,00 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.09.2018 р. у адміністративній справі №824/543/18-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вижницької міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено (Т. 1 а.с. 21-24).

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування п. 3 рішення Вижницької державній адміністрації від 07.11.2017 р. №05 в частині звернення до Вижницької ОТГ про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину у розмірі 1055440,00 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Закону України "Про ветеринару медицину" від 25.06.1992 р. №2498-XII (далі - Закон №2498-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що в разі спалаху особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ (Міжнародного епізоотичного бюро), Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Кабінеті Міністрів України або відповідні місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії приймають рішення про вжиття одного або декількох заходів, визначених відповідним планом дій за надзвичайних обставин або зводом правил, а у разі їх відсутності приймають рішення про вжиття одного або декількох заходів, зазначених у статті 44 цього Закону, відповідно до характеру особливо небезпечних хвороб, занесених до списку МЕБ, та рівня ризику в інфікованій і буферній зонах та зоні спостереження, а також розміщують у засобах масової інформації повідомлення, які повинні містити відомості про кордони інфікованої і буферної зон, зони спостереження та за необхідності - про застосовані в кожній із цих зон ветеринарно-санітарні заходи.

Під спалахом хвороби, згідно з положеннями ст. 1 Закону №2498-XII вважається випадок захворювання на хворобу, що підлягає повідомленню, на потужностях (об`єктах), включаючи всі споруди та прилеглі приміщення, де розміщені тварини, або на території, де з огляду на місцеві умови неможливо гарантувати, що сприйнятливі та несприйнятливі до хвороби тварини не мали безпосереднього контакту з тваринами, що захворіли, або стосовно яких є підозра на захворювання.

Відповідно до Типового положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при обласній державній адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 р. №1350 (далі - Положення №1350) Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при облдержадміністрації є постійно діючим органом при облдержадміністрації, який здійснює на території області оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро, і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.

Положеннями ст. 44 Закону №2498-XII передбачено, що державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Кабінеті Міністрів України, відповідні місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до характеру хвороби, що підлягає повідомленню, про спалах якої було оголошено, та рівня ризику в інфікованій, буферній зонах, а якщо необхідно - у зоні спостереження може прийняти рішення про вжиття заходів, що вважаються доцільними для локалізації, контролю та ліквідації хвороби, що підлягає повідомленню, зокрема: вилучення і безпечне знищення туш тварин, які загинули або були вбиті, та інших товарів або гною у разі неможливості їх знешкодження звичайними методами очистки та дезінфекції; здійснення спеціальних ветеринарно-санітарних заходів в інфікованій, буферній зонах та зоні спостереження тощо.

У силу приписів ст. 49 Закону №2498-XII майнова шкода (збитки), завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма містить імперативний припис щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, за рахунок коштів Державного бюджету України.

У відповідності до положень ст. ст. 10 та 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що відшкодування майнової шкоди (збитків), яка завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2017 р. позивач звернулася до Вижницької районної держадміністрації із заявою (вхідний номер О-366 від 06.11.2017 р.), в якій просила вирішити питання щодо виділення коштів для компенсації отриманих нею збитків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 31.10.2012 р. №1003.

З матеріалів справи видно, що оскаржуваним п. 3 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017 р. №05 вирішено звернутися з листом до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) у розмірі 1055440,00 грн. Термін виконання - до 10.11.2017 р. Виконавець - Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при районній державній адміністрації.

Судом встановлено, що постійною комісією Вижницької міської ради з питань планування бюджету і фінансів, соціально-економічного розвитку територіальної громади за результатами розгляду питання про виділення коштів на відшкодування збитків внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній фермі фізичною-підприємцем ОСОБА_1 в сумі 1055440,00 грн рекомендовано міській раді відмовити у задоволенні рішення комісії згідно діючого законодавства та в зв`язку з відсутністю коштів в бюджеті громади на вказані цілі, про що складено протокол №13 від 13.11.2017 р. (Т. 1 а.с. 18).

За результатами розгляду рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017 р. №05 про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у розмірі 1055440,00 грн, висновку відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власному свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 В. село Іспас Вижницького району Чернівецької області, розрахунку збитків від втрат тваринництва фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . село Іспас внаслідок карантину (карантинних обмежень) згідно постанови від 15.02.2002 р. №175 "Про затвердження Методики збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів №862 (862-2003-п) від 04.06.2003 р. п. 5 розрахунку збитків від втрат тваринництва, керуючись ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи рекомендації постійної комісії міської ради з питань планування бюджету і фінансів, соціально-економічного розвитку територіальної громади, Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області пунктом 1 рішення дванадцятої сесії VІІІ скликання №299/28-12/17 від 15.11.2017 р. вирішила відшкодування завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у розмірі 1055440,00 грн фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 не здійснювати, в зв`язку з відсутністю коштів в бюджеті громади (Т. 1 а.с. 65).

Як видно із змісту рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.09.2018 р. у адміністративній справі №824/543/18-а, яке набрало законної сили 02.11.2018 р., позивач, не погоджуючись із п. 1 рішення Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області дванадцятої сесії VІІІ скликання №299/28-12/17 від 15.11.2017 р. звернулася до суду з позовом до Вижницької міської ради. Крім того, просила зобов`язати Вижницьку міську раду виплатити шкоду завдану внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у сумі 1055440,00 грн.

Чернівецький окружний адміністративний суд справі №824/543/18-а, відмовляючи позивачу у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що Вижницька міська рада не наділена повноваженнями вчиняти дії, які стосуються процедури відшкодування шкоди. За приписами ст. 49 Закону України "Про ветеринару медицину" відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, має відбуватись за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, комісія у відповідності до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1003 один із примірників висновку заданої майнової шкоди (збитків) зобов`язана направити до територіального органу Казначейства.

У справі №824/543/18-а суд відхилив обґрунтування позивача і Вижницької міської ради в частині формування резервного фонду територіальної громади, оскільки такі обґрунтування не мають значення у спірних правовідносинах, з підстав викладених вище.

Крім того, судом у справі №824/543/18-а зроблено висновок, що позивач звертався з заявою про відшкодування заподіяних збитків внаслідок карантину, в тому числі і до Вижницької РДА Чернівецької області, однак відповідно до повідомлень Вижницької РДА Чернівецької області (листи 01.34-1701 від 21.12.2017 р. та № К-2 від 22.01.2018 р.) з метою відшкодування майнової шкоди пакет документів, рішення Державної надзвичайної протиепізодичної комісії при Вижницькій РДА, надіслано обласній комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, та скеровано в подальшому до Вижницької ОТГ, тобто до неналежного органу.

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо звернення до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) у розмірі 1055440,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в частині звернення до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) у розмірі 1055440,00 грн.

Беручи до уваги вищезазначені обставини справи та наведені норми, суд приходить до висновку, що пункт 3 рішення Вижницької державній адміністрації від 07.11.2017 р. №05 в частині звернення до Вижницької ОТГ про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину у розмірі 1055440,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, доводи відповідача щодо здійснення відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб за рахунок коштів резервного фонду міського бюджету є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльності відповідача та зобов`язання комісії направити висновок відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок запровадження карантину до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області, суд зазначає наступне.

Із змісту листа Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій державній адміністрації від 15.01.2019 р. (вх.№ 01.17-74) видно, що один із трьох примірників Висновку та Розрахунку, які затверджені рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій державній адміністрації від 07.11.2017 р. № 05 направлено поштовим відправленням у вигляді листа до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області (Т. 1 а.с. 112).

Докази на підтвердження наведеної обставини, в порушення вимог ч. 9 ст. 80 КАС України відповідач до суду не надав, що не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній доказами.

В поданих до суду заявах по суті відповідач вказував, що 30.01.2019 р. ним було повторно направлено на адресу управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області Висновок про відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 майнової шкоди (збитків) в розмірі 1055440,00 грн та Розрахунок збитків від втрат тваринництва (Т. 1 а.с. 179-182).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. витребувано з управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області додаткові докази.

На виконання вказаної ухвали суду, Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області направило на адресу суду лист №01-45-06/76 від 29.03.2019 р., в якому повідомило, що ним отримано від Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії Вижницької районної державної адміністрації пакет документів від 30.01.2019 р. №01.34-155 в т.ч.: висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власному свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , село Іспас Вижницького району Чернівецької області, затверджений рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації від 07.11.2017 р. №05; розрахунок збитків від втрат тваринництва на власному свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . село Іспас Вижницького району, затверджений рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації від 07.11.2017 р. №05 (Т. 1 а.с. 244-249).

Як зазначено Управлінням Казначейства в листі, ним розглянуто пакет документів, який подано відповідно до п. 7 "Порядку відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 р. №1003 із змінами та доповненнями.

Посилаючись на п. 3 вищевказаної Постанови, Управління Казначейства вказувало, що у разі виникнення на окремій території України надзвичайної ситуації, пов`язаної з особливо небезпечними (карантинними) хворобами сільськогосподарських тварин, та прийняття Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Кабінеті Міністрів України, державними надзвичайними протиепізоотичними комісіями при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях і міських радах (далі - комісії) рішення про запровадження карантину відшкодування майнової шкоди (збитків) у зв`язку з вилученням сільськогосподарських тварин здійснюється за рахунок коштів резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації. Виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. №415.

Відповідно п.п. 10.1 п. 10 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 23.08.2012 р. №938 із змінами та доповненнями, органи Казначейства, здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду місцевих бюджетів (за винятком надання кредитів з місцевих бюджетів), планів спеціального фонду місцевих бюджетів (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), планів надання кредитів із загального фонду місцевих бюджетів або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Враховуючи вищенаведене, Управління Казначейства зазначило, що місцевими бюджетами не проводилось належних заходів, що спрямовані на виконання вищевказаних висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок карантину (карантинних обмежень).

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем було направлено висновок відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок запровадження карантину до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області з урахуванням п. 3 оскаржуваного рішення, а саме за рахунок місцевого бюджету Вижницької міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 245 КАС України наведено перелік рішень, які суд може прийняти у разі задоволення позову.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст. 245 КАС України та протиправність п. 3 оскаржуваного рішення, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд зобов`язує відповідача повторно направити висновок відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок запровадження карантину до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області, з урахуванням висновку суду в даній справі.

Стосовно зобов`язання Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області виділити з резервного фонду бюджету та виплатити їй кошти в сумі 1055440,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) в її господарстві, розташованому в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області у відповідності до висновку, складеного та затвердженого Державною надзвичайної протиепізоотичною комісією при Вижницькій районній державній адміністрації, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, у силу приписів ст. 49 Закону № 2498-XII майнова шкода (збитки), завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Умови відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб визначаються Порядком відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 р. №1003 (далі Постанова №1003, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2, 3 Постанови №1003 відшкодуванню підлягає вартість сільськогосподарських тварин, що були вилучені з метою знищення або забою. У разі виникнення на окремій території України надзвичайної ситуації, пов`язаної з особливо небезпечними (карантинними) хворобами сільськогосподарських тварин, та прийняття Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Кабінеті Міністрів України, державними надзвичайними протиепізоотичними комісіями при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях і міських радах (далі - комісії) рішення про запровадження карантину відшкодування майнової шкоди (збитків) у зв`язку з вилученням сільськогосподарських тварин здійснюється за рахунок коштів резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації.

Виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. № 415.

Згідно з п. 7 Постанови №1003 розмір завданої майнової шкоди (збитків) затверджує комісія на підставі заяви або клопотання, що подаються фізичною або юридичною особою, відповідно до Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 р. №175.

Заява або клопотання подаються до відповідної комісії за місцем запровадження карантинного режиму.

Комісія протягом трьох діб розглядає і уточнює розмір завданої майнової шкоди (збитків) та складає висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), або про відмову в такому відшкодуванні.

Зазначений висновок оформляється у трьох примірниках, перший з яких надсилається фізичній або юридичній особі, якій завдано майнову шкоду (збитки), другий - територіальному органу Казначейства, третій зберігається у місцевій держадміністрації.

Після оформлення зазначеного висновку робиться запис у книзі обліку висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), форма якої визначається Мінагрополітики.

Згідно з п. 8 Постанови №1003 рішення про відмову у відшкодуванні завданої майнової шкоди (збитків) може бути оскаржено відповідно до законодавства.

Аналіз перелічених норм дозволяє прийти до висновку про те, що ст. 49 Закону №2498-XII містить імперативний припис щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Це означає, що для відшкодування шкоди особа має довести факт заподіяння майнової шкоди, розмір такої шкоди, а також існування причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та заходами з карантину (карантинними обмеженнями) тварин або проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, що здійснювались на підставі рішення відповідної державної надзвичайної протиепізоотичної комісії.

Постанова №1003 не утворює матеріально-правових підстав для відшкодування шкоди, а містить лише процедурні норми, що регулюють діяльність органу державної влади у зв`язку з перевіркою факту заподіяння майнової шкоди, її розміру та наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та заходами, що здійснювались на підставі рішення відповідної державної надзвичайної протиепізоотичної комісії.

Виділення і використання коштів для відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. №415 (далі - Порядку №415, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Порядку №415 резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачених видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету.

Резервний фонд бюджету встановлюється законом про Державний бюджет України або рішенням про місцевий бюджет загальною сумою без визначення головного розпорядника бюджетних коштів (п. 4 Порядку №415).

Згідно п. 5 Порядку №415 розподіл бюджетного призначення резервного фонду відповідного бюджету провадиться за рішенням Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради.

Пунктом "а" та "б" п. 6 Порядку №415 передбачено, що кошти резервного фонду бюджету можуть використовуватися на здійснення: заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного, соціального характеру; інших непередбачених заходів, які відповідно до законів можуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету, але не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету, тобто на момент затвердження бюджету не було визначених актами Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної ради, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради підстав для проведення таких заходів.

Рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймається тільки в межах призначення на цю мету у відповідному бюджеті і втрачає чинність після закінчення відповідного бюджетного періоду (п. 9 Порядку №415).

Відповідно до п. 11 Порядку №415 кошти з резервного фонду бюджету виділяються на безповоротній основі або на умовах повернення, про що зазначається у рішенні про виділення коштів з резервного фонду бюджету.

Кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності, у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення.

Пунктом 12 Порядку №415 передбачено, що звернення про виділення коштів з резервного фонду бюджету подаються:

щодо видатків державного бюджету - міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Центральною виборчою комісією, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією (далі - заявники) до Кабінету Міністрів України;

щодо видатків місцевих бюджетів - підприємствами, установами, організаціями (далі - заявники) до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради.

У п. 13, 15 Порядку №415 передбачено, що у зверненні зазначається: напрям використання коштів резервного фонду бюджету; головний розпорядник бюджетних коштів, якому пропонується виділити кошти з резервного фонду бюджету (у разі необхідності); обсяг асигнувань, який пропонується надати з резервного фонду бюджету, в тому числі на умовах повернення; підстави для здійснення заходів за рахунок бюджету; інформація про можливість (неможливість) фінансування зазначених заходів за рахунок інших джерел та наслідки у разі, коли кошти з резервного фонду не будуть виділені.

До звернення обов`язково додаються: розрахунки обсягу коштів з резервного фонду бюджету; перелік невідкладних (першочергових) робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, заходів, пов`язаних із запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій техногенного, природного та соціального характеру, та інших заходів; документи, що підтверджують отримані суми страхового відшкодування (у разі відсутності договору страхування - пояснення заявника про причини непроведення страхування); інша інформація, що підтверджує необхідність виділення коштів з резервного фонду бюджету на здійснення заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій з урахуванням факторів їх поширення, розміру завданих збитків та людських втрат і кваліфікаційних ознак надзвичайних ситуацій, проведення заходів, пов`язаних із запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій техногенного, природного та соціального характеру, а також інших заходів.

У разі необхідності виділення коштів з резервного фонду бюджету за напрямами, передбаченими у підпункті "а" п. 6 цього Порядку, до звернення також обов`язково додаються: акти обстеження та дефектні акти, що підтверджують розміри завданих збитків, затверджені в установленому порядку; узагальнені кошторисні розрахунки на проведення аварійно-відбудовних та інших невідкладних робіт.

Пунктом 18-20 Порядку №415 передбачено, що Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцева держадміністрація, виконавчий орган відповідної ради не пізніше ніж у триденний термін з дня отримання звернення дає доручення відповідно Мінекономрозвитку, Мінекономіки Автономної Республіки Крим, головному управлінню, управлінню чи відділу економіки місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради (далі - уповноважений місцевий орган) та Мінфіну (місцевому фінансовому органу) для розгляду звернення та підготовки пропозицій для прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету. До виконання доручення в разі необхідності можуть залучатися інші заінтересовані органи виконавчої влади.

Мінфін (місцевий фінансовий орган) розглядає звернення та додані до нього матеріали, готує пропозиції щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, можливості здійснення відповідних заходів за рахунок інших джерел, можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету та надсилає їх у тижневий термін Мінекономрозвитку (уповноваженому місцевому органу).

Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) згідно з дорученням Кабінету Міністрів України (Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради) за результатами розгляду звернення та з урахуванням експертних висновків, отриманих від органів, визначених у пункті 18 цього Порядку, та пропозицій Мінфіну (місцевого фінансового органу) робить узагальнений висновок щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, правильності поданих розрахунків та можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету.

У разі недотримання заявником вимог, установлених пунктами 6-9 та 11 цього Порядку, або невідповідності матеріалів звернення вимогам, зазначеним у пунктах 13 і 15 цього Порядку, відповідальний виконавець, визначений в дорученні щодо розгляду звернення та підготовки пропозиції для прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету, повертає подані матеріали заявникові для доопрацювання, зазначивши причини їх повернення, та доповідає про це Кабінетові Міністрів України (Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевій держадміністрації, виконавчому органу відповідної ради).

У разі коли загальний обсяг коштів, виділених з резервного фонду бюджету відповідно до прийнятих рішень, досягне обсягу призначення, затвердженого в бюджеті для резервного фонду, Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) невідкладно повідомляє про це Кабінет Міністрів України (Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеву держадміністрацію, виконавчий орган відповідної ради) та Мінфін (місцевий фінансовий орган) (п. 21 Порядку №415).

Згідно п. 22 Порядку №415 Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) є відповідальним за підготовку та подання проектів рішень про виділення коштів з резервного фонду бюджету.

У разі визнання доцільності та можливості виділення коштів з резервного фонду бюджету Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) готує відповідний проект рішення.

Під час розгляду звернень, підготовки та прийняття рішень про виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету функції уповноваженого місцевого органу та місцевого фінансового органу у разі їх відсутності виконуються виконавчими органами відповідних рад. У цьому випадку пункти 18-20, 23, 29 і 31 цього Порядку не застосовуються (п. 33 Порядку №415).

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що звернення про виділення коштів з резервного фонду бюджету щодо видатків місцевих бюджетів розглядаються відповідним органом до якого звернувся заявник, а саме: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевою держадміністрацією, виконавчим органом відповідної ради.

Мінфін (місцевий фінансовий орган) розглядає звернення та додані до нього матеріали, готує пропозиції щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, можливості здійснення відповідних заходів за рахунок інших джерел, можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету та надсилає їх у тижневий термін Мінекономрозвитку (уповноваженому місцевому органу).

Отже, місцевий фінансовий орган є відповідальним за підготовку та подання проектів рішень про виділення коштів з резервного фонду бюджету.

Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2017 р. позивач звернулася до Вижницької районної держадміністрації із заявою (вхідний номер О-366 від 06.11.2017 р.), в якій просила вирішити питання щодо виділення коштів для компенсації отриманих нею збитків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 31.10.2012 р. №1003.

У якості додатків до заяви позивач додала наступні документи: відомості про спалювання свиней, акти, ціни (Т. 1 а.с. 14, 93).

10.11.2017 р. Вижницька районна державна адміністрація листом №О-366 повідомила позивача про те, що з 01.01.2017 р. на території району утворилися дві об`єднані територіальні громади Вашківецька та Вижницька, які набули на своїх територіях повноважень. Оскільки, село Іспас є в складі Вижницької міської ради (ОТГ), тому відшкодування майнової шкоди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 р. №1003 "Про затвердження Порядку відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб" із змінами та доповненнями (постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2017 р. №47) здійснюються за рахунок коштів резервного фонду міського бюджету (ОТГ).

Тому всі документи щодо відшкодування майнової шкоди, які передбачені вищезазначеною постановою необхідно подати до Вижницької міської ради (а.с. 13, 91).

На виконання рішення №04 від 03.11.2017 р. та №05 від 07.11.2017 р., Державна надзвичайна протиепізоотична комісія супровідним листом від 13.11.2017 р. направила на адресу Вижницької об`єднаної територіальної громади пакет документів для розгляду та вжиття відповідних заходів реагування по локалізації та ліквідації спалаху африканської чуми свиней в селі Іспас Вижницького району (Т. 1 а.с. 62).

За результатами розгляду рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017 р. №05 про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у розмірі 1055440,00 грн, рішенням 12 сесії VIIІ скликання Вижницької міської ради вирішено відшкодування завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у розмірі 1055440,00 грн фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 не здійснювати, в зв`язку з відсутністю коштів в бюджеті громади (Т. 1 а.с. 65).

Листом №01.34-1701 від 21.12.2017 р. Вижницька районна державна адміністрація повідомила позивача про те, що відповідно до протокольного рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017 р., було підготовлено пакет документів, який необхідний для розгляду та підготовки ДСНС України експертного висновку про рівень надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру та соціальних надзвичайних ситуацій (Т.1 а.с. 89).

З метою відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок карантинних обмежень в розмірі 1055440,00 грн із державного бюджету, даний пакет документів надіслано обласній комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій та направлено до Вижницької ОТГ.

Крім того, додатково проінформовано, що відповідно до абзацу 2 ст. 11 постанови від 29.03.2002 р. №415 "Про затвердження Порядку використання коштів резервного фонду бюджету", кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності, у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення

Відповідь аналогічного змісту Вижницька районна державна адміністрація надала позивачу на його звернення 22.01.2018 р. (Т. 1 а.с. 90).

Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що заяви (звернення) про виділення коштів з резервного фонду бюджету та документів до неї, відповідно до Порядку № 415 позивач не подавала до відповідача.

Таким чином, позивачем не дотримано процедури звернення про виділення коштів з резервного фонду бюджету в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) в її господарстві згідно Порядку № 415.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача виділити з резервного фонду бюджету та виплатити позивачу кошти в сумі 1055440,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) в її господарстві, є не обґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12652,00 грн, що підтверджується квитанціями №17 від 06.11.2018 р. та №8 від 01.04.2019 р. (Т. 1 а.с. 3, Т. 2 а.с. 1).

Разом з тим, ч. 8 ст. 139 КАС України визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи зазначене, суд покладає судові витрати (судовий збір) на відповідача у справі як такого, з вини якого виник даний спір, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації від 07.11.2017 р. № 05 в частині звернення до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , завданої шкоди внаслідок карантину у розмірі 1055440,00 грн.

3. Зобов`язати Вижницьку районну державну адміністрацію повторно направити висновок відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок запровадження карантину до Управління Державної казначейської служби України у Вижницькому районі Чернівецької області, з урахуванням висновку суду в даній справі.

4. Стягнути з Вижницької районної державної адміністрації (вулиця Українська, 88, корпус А, місто Вижниця, Чернівецька область, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати (судовий збір) в сумі 12652,00 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст.ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький