Справа № 160/9036/18
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2019 року

Київ

справа №160/9036/18

адміністративне провадження №К/9901/16236/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №160/9036/18 за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

29 листопада 2018 року Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року означений адміністративний позов повернутий позивачеві.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року апеляційна скарга Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 КАС України та пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів включно з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року визнано неповажними наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Вважаючи зазначену ухвалу постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, громадська організація звернулася із даною касаційною скаргою.

Касаційна скарга надійшла до касаційної інстанції 07 червня 2019 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Відповідно до штампу поштового відділення на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, остання направлена скаржником 05 червня 2019 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В порушення вимог, встановлених статтею 330 КАС України, скаржник не додав документа про сплату судового збору.

Водночас, в касаційній скарзі Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» зазначила що не є платником судового збору у розумінні статті 2 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та звільнена від його сплати.

Суд касаційної інстанції відхиляє наведені доводи скаржника з огляду на таке.

За правилами статті 2 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону №3674-VI передбачені пільги щодо сплати судового збору для окремих категорій осіб.

Як встановлено частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно з частинами першою, другою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту положень частини 1 статті 60 КАС України слідує, що ряд суб`єктів наділені правом звернення до суду в інтересах інших, проте позивачами у таких справах виступають безпосередньо самі особи.

Суб`єктами сплати судового збору є особи, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, а не їх представники, які вчиняють дії виключно від імені особи, в інтересах якої вони діють.

В разі звернення до суду Громадської організації в інтересах інших осіб, така Громадська організація в розумінні Закону №3674-VI є платником судового збору, тобто наявність чи відсутність підстав для сплати судового збору пов`язана не зі статусом громадської організації, яка діє в інтересах певної особи, а безпосередньо з цією особою - позивачем. Таким чином, з`ясуванню підлягають обставини наявності у такої особи обов`язку сплачувати судовий збір чи наявності підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати.

Суд зауважує, що позивачем по справі, особою, про порушення прав та інтересів якої заявлено, є фізична особа - член громадської організації, в інтересах якої ця громадська оргнанізація і звертається, а тому висновок про звільнення від сплати судового збору суд може прийняти тільки після з`ясування питання щодо наявності пільг, встановлених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» чи обставин, які вказують на скрутний майновий стан позивача.

Означені докази суду не надавалися.

Підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 гривня.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 гривня.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 329-332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №160/9036/18 за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207).

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько,

Суддя Верховного Суду